На 6 декември румънският Конституционен съд анулира първия тур на президентските избори и
постанови, че целият изборен процес трябва да се повтори.
На първия тур на гласуването Калин Георгеску, който е независим от партията, спечели най-много гласове и на втория тур
щеше да се състезава с Елена Ласкони от либералната партия USR.
Вторият тур на изборите вече беше в ход сред румънските граждани, живеещи в чужбина, и според социологическите
проучвания Джорджеску имаше големи шансове да го спечели, когато съдът изненадващо го спря.
Това решение предизвиква сериозни спорове в страната и в чужбина и според много наблюдатели представлява
незаконна намеса в демократичните процеси в страната.
Ласкони се оплаква, че демокрацията е потъпкана.
Георгеску и кандидатът на партията AUR Джордж Симион, който беше победен на първия тур
на гласуването, говориха за държавен преврат.
Германският вестник "Die Welt" също използва термина "държавен преврат" и пише, че за първи път в историята на ЕС
се отменят избори, "защото грешният резултат е неизбежен".
Има ли достатъчно основания за това решение?
Касирането на избори е важно решение, за което трябва да са налице важни причини.
Дали урните или машините за гласуване са били подправени?
Бяха ли преброени гласовете повече от веднъж?
Фалшифицирани ли са резултатите?
Издавани ли са бюлетини повече от веднъж?
Били ли са принуждавани хората да гласуват?
Нищо подобно не е известно.
Процесът на преброяване в Румъния е много прозрачен.
Представители на всички партии наблюдават процеса на гласуване и участват в преброяването на бюлетините.
Всичко се записва с камери.
Въпреки това Конституционният съд, в който 8 от 9-те съдии са от утвърдените партии PSD и PNL, разпореди повторно
преброяване на гласовете след изборите, без да се обоснове.
Поради това изборите бяха дори двойно проверени.
Повторното преброяване обаче не доведе до различни резултати.
На 3 декември, само три дни преди изборите да бъдат анулирани, Конституционният съд обяви изборите за законни.
Няма доказателства за изборни измами. И така, откъде дойде внезапната промяна на мнението на съда малко след това?
В деня след установяването на легитимността на изборния резултат румънският президент Клаус Йоханис публикува пет доклада на
разузнавателни служби, в които се посочва, че координирана кампания в социалните медии, проведена от много
вероятно държавно лице, е улеснила избора на Георгеску.
Хиляди т.нар. спящи акаунти в платформата за кратки видеоклипове Tiktok и Telegram, които са били създадени преди
години, но след това не са били използвани, са били активирани, за да подкрепят Георгеску и да го рекламират масово.
Твърди се, че е имало и платени ин-флуенсъри , които са подкрепили Джорджеску.
Междувременно бяха извършени и обиски на заподозрени поддръжници на Георгеску.
Самият Георгеску отрича да е давал такива поръчки. Той също така твърди, че не е харчил никакви пари за предизборната кампания.
Намеса от чужбина
Дали Челин Георгеску наистина е бил подкрепян от руснаците, не може да се прецени адекватно въз основа на настоящите знания.
Но това със сигурност е възможно - а победата на Георгеску със сигурност би била и в интерес на Русия.
Въпросът обаче е дали фаворизирането на даден кандидат в социална медия наистина е достатъчно, за да се касират изборите.
В края на краищата беше ясно потвърдено, че самите избори са били законни.
Дори ако Георгеску наистина е бил силно рекламиран, все пак избирателите трябва да решат къде да сложат кръста си.
Освен това, въпреки че Джорджеску имаше силно присъствие в TikTok, той почти не участваше в телевизионни дебати.
Като цяло в средствата за масово осведомяване присъстваха предимно кандидатите на утвърдените партии.
Предполагаемото предимство на TikTok бързо се обезсилва.
Освен това със сигурност има и други играчи от чужбина, които със сигурност са се намесили в предизборната кампания.
Публична тайна е например, че милиардерът Джордж Сорос от години участва активно в политическите събития във всички
източноевропейски страни, изградил е мрежа от неправителствени организации и финансира медии, университети и много други
чрез дарения, като по този начин ги насочва в желаната посока.
През 2017 г. румънските социалдемократи се опитаха да ограничат със закон влиянието на НПО на
Сорос, което доведе до кървави улични протести.
Политици като бившия лидер на социалдемократите Ливиу Драгня, които публично критикуваха Сорос, бяха
подложени на съдебни дела, опити за сплашване и осмиване като теоретици на конспирацията и идиоти.
Бившият румънски министър-председател Виктор Понта заяви, че има индикации, че Сорос е
изиграл роля в свалянето на неговото правителство.
Междувременно Сорос дотолкова е уеднаквил трите основни партии, че през 2020 г. румънският политолог Богдан Дука
заяви, че Сорос вече няма предизвикателства пред Румъния.
Що се отнася до партията USR, той дори стига дотам, че казва, че Сорос има своя собствена партия в Румъния - USR.
По този начин чужденецът Сорос доминира политическия пейзаж от години.
Въпреки това тази чуждестранна намеса никога не е карала Конституционния съд да анулира избори.
Защо сега?
Едно от важните обяснения за това може да бъде позицията на Георгеску по отношение на войната в Украйна,
която той застъпваше по време на предизборната си кампания.
Георгеску винаги се е обявявал против доставките на оръжие за Украйна и в подкрепа на мирните преговори.
Той се застъпва за диалог с Русия и иска да държи румънския народ настрана от войната и да не я финансира.
Парите принадлежат на румънския народ и трябва да бъдат използвани за него.
Тези изявления сигурно са предизвикали тревожен звън в щаба на НАТО, когато Георгеску спечели първия тур на изборите.
Това е така, защото президентът има много силна позиция в Румъния, особено що се отнася до политиката на сигурност.
Той е върховен главнокомандващ на въоръжените сили и отговаря за външната политика.
Той представлява страната на срещите на върха на НАТО и ЕС.
Той има и правото да инициира референдуми по въпроси от национален интерес.
Георгеску подчерта, че не иска да напуска НАТО или ЕС.
"Но това, което искам, е да заема позиция, а не да коленича, да не приемам всичко."
Затова смяната на властта в полза на Джорджеску може да доведе до сериозни проблеми за Алианса,
още повече че Румъния е ключова страна за НАТО:
Алиансът има достъп до Черно море през Румъния, където се намира и Кримският полуостров,
който е от голямо стратегическо значение за Русия.
В случай на конфликт с Русия Румъния би могла да формира южния фланг поради географското си положение.
Военните разходи на Румъния надхвърлят целта на НАТО от 2% и е доставила на Украйна
система за противоракетна отбрана "Пейтриът".
В момента в Румъния се изгражда най-голямата база на НАТО в Европа на стойност 2,5 милиарда
евро, в която ще бъдат настанени 10 000 войници.
В румънския град Девеселу се намира и един от двата обекта на НАТО за противоракетна отбрана.
Путин неведнъж е давал да се разбере, че смята това за заплаха, тъй като Русия се опасява, че оттам могат да бъдат изстреляни
и крилати ракети "Томахоук", способни да носят ядрени оръжия.
Георгеску определя тези ракети като национален позор.
НАТО със сигурност не обича да чува подобни неща.
Георгеску не е в унисон с политическата върхушка и в други области.
Той не вярва, че CO2 е причина за изменението на климата, и определя блокирането на
коронавирусите като престъпление срещу човечеството.
Като бивш председател на Римския клуб за Европа и като "специален докладчик на ООН за правата на човека и опасните
отпадъци", Джорджеску има поглед и към висшите кръгове на световните управници и става информатор.
Той свидетелства, че съществува световна олигархична система, която контролира най-важните световни центрове на властта и
чиито членове са свързани помежду си чрез система на педофилия.
С тези изявления и позиции Георгеску се насочи към открита конфронтация със световните сили, които очевидно не
искаха да стоят безучастни и да гледат как този човек заема централно място в една от най-важните държави от НАТО.
Следователно възниква въпросът дали определени кръгове са настоявали Конституционният съд да преразгледа
решението си за признаване на изборите от 3 декември.
Можем само да гадаем дали изненадващото вдигане на дългосрочното вето на Австрия срещу пълното присъединяване
на Румъния към Шенгенското пространство седмица по-късно е било добавено като "подсладител".
С решението на Конституционния съд целият изборен процес започва отначало.
До повторното провеждане на изборите ще мине много време; обсъжда се дата в средата или края на март, тъй като след
неотдавнашните парламентарни избори все още не е сформирано правителство, което да организира изборите.
Датата на новите президентски избори ще бъде определена едва след като бъде сформирана управляваща коалиция.
Тогава започват да текат крайните срокове за деклариране на кандидатурите и за повторно
подаване на подписи в подкрепа на кандидатурите.
Под въпрос е дали Георгеску ще може да се кандидатира отново, или дали дотогава ще бъдат намерени или съставени
достатъчно обвинения, които да го изключат напълно от изборите.
Сегашният президент и член на WEF Клаус Йоханис, който тази година се кандидатира и за поста генерален секретар на
НАТО, вече заяви намерението си да остане на поста до изборите.
След решението на съда Йоханис проведе подробен разговор с председателя на Европейската комисия Урсула фон дер Лайен.
След това двамата се съгласиха, че искат да "засилят сигурността на социалните мрежи".
На прост език това вероятно означава да се използва цензура или други методи, за да се гарантира, че Георгеску няма да може да
постигне голям обхват в социалните мрежи в случай на нови избори.
Останалите медии сега имат няколко месеца, за да се нахвърлят върху Калин Георгеску и да го направят невъзможен за хората.
Големият въпрос е дали румънският народ ще се съобрази с тези усилия, или ще реши да промени коренно курса си.