Kopš 1974. gada viņš ir pašnodarbinātais, televīzijas tehniķis, 1997. gada EUROSOLAR balvas un citu vides balvu ieguvējs.
Altnickel intensīvi nodarbojās ar Černobiļas atomelektrostacijas katastrofu 1986. gada 26. aprīlī.
Kla.TV šodien pārraida Vernera Altnickela dokumentālo filmu.
Tajā viņš pārliecinoši pierāda, ka Černobiļas avārija patiesībā nevarēja būt "avārija"!
Šī dokumentālā filma nav tikai vēstures pārvērtēšana.
Toreiz izmantotās ieroču sistēmas pašreizējā dramatiskajā globālajā situācijā mums rada vēl bīstamākus draudus.
I. Prof. Dr. Edmunda Lengfeldera eksplozīvie apgalvojumi
Savā pētniecībā Verners Altnicels (Werner Altnickel) nonāca pie Martina Ebnera (Martin Ebner) 2003. gada 31. augusta raksta par
ekskursiju ar žurnālistiem uz Černobiļas atomelektrostacijas slēgto zonu kopā ar profesoru Dr. Edmundu Lengfelderu (Dr.
Edmund Lengfelder) no Minhenes Otto Huga radiācijas institūta.
Citējam Martina Ebnera 2003. gada 31. augusta ziņojumu "Landpartie mit Geigerzähler":
Un kas ir šīs milzīgās antenas, kas nav zināmas nevienā Černobiļas fotogrāfijā, bet tagad
ir redzamas ar neapbruņotu aci virs Pripjatas?
Lengfeldera skaidrojums: Tā bija nepabeigtā atbilde uz ASV "Zvaigžņu karu programmu", proti, divas
150 metrus augstas un 600 metrus garas antenu sienas.
Desmit no tiem bija jāizvieto 35 kilometru diametra aplī, lai jonosfērā raidītu augstfrekvences starus.
Atomelektrostacijai bija paredzēts nodrošināt milzīgu enerģijas daudzumu - 16 reaktoru blokus.
"Tas būtu izdevies," ir pārliecināts Lengfelders:
Černobiļa ne tikai piegādāja plutoniju bumbām, bet arī pati bija daļa no milzu ieroča."
II. Militārā superieroča izstrāde Padomju Savienībā
Jaunā krievu tehnoloģija kļuva pazīstama kā "Dakteris".
Termins "dēdis" radies no radio traucējumu trokšņa, kas līdzinās dzeguzes āmuriem un ko pirmie atklāja radioamatieri.
1957. gadā bijušajā PSRS notika liela katastrofa, ko izraisīja šī militārā skalārā superieroča pētījumi.
Kištimā, netālu no Majaka, atradās slepena kodolmateriālu "militāro pētījumu rūpnīca".
Šīs katastrofas rezultātā radiācijas līmenis reģionā bija simtreiz augstāks nekā Černobiļā!
Bijušais ASV armijas pulkvežleitnants Toms Bārdens bija analītiķis Pentagonā.
Viņš bija atzīts "skalāro tehnoloģiju speciālists" un vācu valodā publicēja grāmatu "Skalartechnolgie".
Šo katastrofu viņš skaidro šādi:
"Padomju Savienība bija radījusi enerģijas apgāšanos savā agrīnajā Kyshtym neveiksmē.
Tas bija izraisījis kodolsprādzienu netālu esošajā kodolatkritumu glabātavā!
Radioaktīvie nokrišņi piesārņoja aptuveni 1200 kvadrātkilometru lielu teritoriju, kas joprojām ir ļoti piesārņota.
Es arī zināju, ka padomju vara bija uzstādījusi drošības sistēmas visos savos skalārajos raidītājos, lai pasargātu
no avārijas situācijām, līdzīgām tai, kas notika Kištimā .
Viņi vēlējās izmantot šīs drošības sistēmas, lai raidītāju īssavienojuma gadījumā enerģiju
lēni un droši novadītu zemē ilgākā laika periodā."
Savā grāmatā "FER DE LANCE" Bārdens turpina:
"Jaunie superieroči tika izstrādāti, ražoti un izvietoti KGB vadībā.
Tā kā tie bija sevišķi slepeni, tie nekad netika nodoti regulārai Krievijas armijai!"
Bijušais Padomju Savienības valdības vadītājs Ņikita Hruščovs 1960. gadā tās prezidijā nāca klajā ar
šādu paziņojumu par nākotnes skalārajiem ieročiem:
"Mums ir jauns ierocis - tā teikt, mūsu zinātnieku portfolio.
Tā ir tik spēcīga, ka, ja to izmantotu bezgalīgi, visa dzīvība uz zemes tiktu iznīcināta."
III Militārais superierocis spēj manipulēt ar laikapstākļiem!
1962. gadā bijušais ASV prezidents Lindons B. Džonsons teica: "Tas, kurš kontrolē laikapstākļus, kontrolēs pasauli."
Arī Eiropas Parlaments 1999. gada 14. janvāra ziņojumā "HAARP - klimatam kaitīga ieroču sistēma"
apstiprina šādu bīstamu laikapstākļu ieroču pastāvēšanu!
IV. Militārā superieroča izmēģinājumi bruņojuma kontroles jomā
1976./77. gadā tika pieņemta "ANO ENMOD konvencija", lai novērstu "vides ieroču sistēmas".
Šeit ir izraksts no "ENMOD konvencijas" 2. pielikuma:
"Turpmākie piemēri ilustrē iespējas, ko var radīt vides manipulācijas metožu izmantošana:
Zemestrīces, cunami, reģiona ekoloģiskā līdzsvara izjaukšana, laikapstākļu izmaiņas (mākoņi, nokrišņi, cikloni
un tornado), klimata un okeāna straumju izmaiņas, ozona slāņa un jonosfēras stāvokļa izmaiņas."
Bijušais ASV aizsardzības ministrs Dr. Viljams Koens 1997. gada 28. aprīlī Atēnās notikušajā "terorisma
konferencē" apstiprināja šo masu iznīcināšanas ieroču esamību:
"Citi pat nodarbojas ar sava veida ekoterorismu, mainot klimatu, izraisot zemestrīces, atverot
vulkānus, izmantojot elektromagnētiskos viļņus.
Tas ir reāli, un tāpēc mums ir jāpastiprina mūsu "pretterorisma centieni"!"
V. Černobiļas reaktora katastrofas slepenā aizvēsture
Pulkvežleitnants Bārdens savā grāmatā "FER DE LANCE", kas iznāca 2002. gadā otrajā izdevumā, raksta, ka viņš
bija tieši iesaistīts kodolkatastrofā tajā pašā laikā!
No ASV militārās perspektīvas raugoties, šajā grāmatā viņš ļoti detalizēti apraksta skalāro, elektromagnētisko
kara tehnoloģiju, kas izraisīja kodolkatastrofu.
Citējam fragmentus no viņa grāmatas no 129. lappuses un tālāk:
"1986. gada aprīlī "KGB interferometra raidītāji" sāka uzkrāt elektromagnētisko enerģiju, kas tika spēcīgi
inducēta Sanandreasa lūzuma, kas iet cauri Losandželosai un līdz pat Sanfrancisko, sānos.
Woodpecker staru "iekšpusi" viņi izmantoja kā "super maģistrāles" garenviļņiem un interferometrijai.
Padomju Savienība izmantoja divus staru kūļa ceļus.
Viens no tiem no ziemeļiem caur Ziemeļpola reģionu un aisbergiem ielidoja mērķī, bet otrs no austrumiem ielidoja mērķī.
Padomju vara sarīkoja ļoti lielu zemestrīci - patiesībā, lai radītu veselu šādu zemestrīču sēriju visā Sanandreasa
lūzuma garumā ar spēcīgiem pēcgrūdieniem pēc galvenās zemestrīces, tā būtu izraisījusi briesmīgus postījumus.
Īsumā: Viņi gatavoja "vienu lielu zemestrīci", ko visi jau tik ilgi gaidīja un no kuras baidījās."
VI ASV atbildes reakcija uz Krievijas dzeguzes uzbrukumu
Citējam tālāk no Toma Bārdena grāmatas:
"Ar mani sazinājās privāta grupa.
Viņi apgalvoja, ka varētu atslēgt vienu no raidītājiem, radot spēcīgu milzīgu "fāzes konjugāta signāla replikas impulsu", kas
virzītos atpakaļ uz raidītāju un katastrofāli to "sadedzinātu".
Patiesībā izrādījās, ka visa "Andreas Graben zona" tiks stimulēta, nogulsnējot lieko enerģiju visā tās garumā.
Šajā gadījumā Kalifornijā tikko bija sākusies zemestrīce, kurai tika piedēvēta zemestrīces izraisīšana, un
tās lielums bija tāds, kam nebija līdzīga precedenta.
Ja šis vai šie notikumi notiktu, amerikāņu dzīvību un īpašuma zaudējumi būtu milzīgi.
"Augsta riska faktors"
Jautājums, ko man uzdeva grupa, radīja ļoti sarežģītu lēmumu pieņemšanas situāciju.
Šādi lieli padomju interferometru staru kūļi pēc to uzbūvēšanas satur milzīgu garenisko elektromagnētisko viļņu enerģiju.
Ja padomju raidītājs atrastos kodoliekārtu tuvumā un to nekavējoties pārtrauktu īssavienojums,
izkausējot, visa "potenciālā enerģija" ieplūstu tieši zemē.
Šādas katastrofālas raidītāja atteices gadījumā ārkārtīgi spēcīgs "garenviļņu impulss"
izplatītos visos apkārtējās zemes virzienos.
Pirmais kodolmateriāls, ko skāra impulss, sadalītos pēkšņi un ļoti spēcīgi.
Ja raidītājs atrastos tikai dažu kilometru attālumā no vienas vai vairākām "starpkontinentālo raķešu atrašanās
vietām", tas varētu izraisīt aptuveni 30 vai 40 "megatonu kodolgalviņu" pilnu sprādzienu.
Netīrs un vēl netīrāks...
Rezultātā radioaktīvie nokrišņi un radioaktīvais piesārņojums būtu milzīgs, izplatītos pa visu pasauli un
turpmāko gadu laikā varētu nogalināt miljoniem cilvēku.
Kodolreaktoriem draudētu līdzīgi draudi.
Tūlītēja visu skaldmateriālu skaldīšanās vienā no tām izraisītu gigantisku kodolsprādzienu.
Tas radītu jaunu precedentu.
Tas bija "augsta riska faktors".
"Maza riska faktors"
Es zināju, ka Padomju Savienība pēc sava agrīnā Kyshtym raidītāja atteices bija radījusi EMP pārsprādzienu daudz
mazākā apjomā, un šis pārsprādziens bija izraisījis kodolsprādzienu netālu esošajā kodolatkritumu glabātavā.
Es arī zināju, ka pēc Kištima padomju vara uz visiem saviem skalārajiem "interferometru raidītājiem" bija
uzstādījusi drošības sistēmas šādu kļūmju gadījumā.
Ja drošības ierīces noturēsies, tad, ja raidītājs pēkšņi izslēgsies, tās varētu noturēt "garenvirziena EML
viļņu starus" un potenciālus pietiekami ilgi, lai lēnām un droši izkliedētu enerģiju zemē ilgākā laika periodā.
Tas bija zema riska faktors."
VII Černobiļas katastrofas patiesais cēlonis
Savā grāmatā Bārdens detalizēti apraksta, kā patiesībā tika izraisīta reaktora katastrofa:
"Grupa man pateicās, saprata, ka tiks atlaisti, un nolika klausuli.
Viņi atklāja uguni 25.4.86., kā bija solījuši, un iznīcināja vienu no KGB raidītājiem -
acīmredzot dažus kilometrus no Černobiļas kodolreaktoriem.
Iznīcinātajā raidītājā ieslēdzās drošības iekārtas, kas uztvēra augsto radiācijas potenciālu un noturēja to
aptuveni 24 stundas, pakāpeniski lēnām atbrīvojot intensīvo radiācijas enerģiju zemē - visu šo laiku.
Tad 1986. gada 26. aprīlī drošības ierīces beidzot salūza, un notika daudz vājāka "garenviļņu apgāšanās"
nekā tā, kas būtu notikusi iepriekš bez drošības ierīcēm.
Zemē izplatītie garenviļņi Černobiļā trāpīja reaktora aktīvajā zonā dažas sekundes pirms tam, kad zemē tika
izraisīts trieciens, kad garenviļņi nonāca līdz reaktoram.
Daļa urāna, kas atradās trāpītā reaktora aktīvajā zonā, nekavējoties sašķēlās, izkrita no
konteinera konstrukcijas un izmeta radioaktīvu materiālu.
Kodoldraudi izplatījās gandrīz visā Eiropā."
VIII Krievijas zinātnieki apgāž oficiālo Černobiļas historiogrāfiju!
Pat pēc vairāk nekā 38 gadiem tā sauktie vadošie plašsaziņas līdzekļi nav devuši gandrīz nekādu ieguldījumu,
lai noskaidrotu patiesību par Černobiļas katastrofu.
Tomēr, protams, pat tā sauktie vadošie plašsaziņas līdzekļi reizēm atklāj daļēju patiesību.
Viens no tādiem piemēriem ir 1998. gada "NDR-ARTE" dokumentālā filma ar nosaukumu "Īstais Černobiļas cēlonis?".
Tā kā šajā dokumentālajā filmā ir redzami vērtīgi oriģināli kadri no Černobiļas drupām, kas var sniegt nozīmīgu
ieguldījumu patiesības noskaidrošanā, mēs tagad demonstrējam fragmentus no šīs dokumentālās filmas.
Vernera Altnickela (Werner Altnickel) ievietotā pētnieciskā pamatinformācija ļoti
ticami izskaidro faktiskos notikumus Černobiļā:
Raidījuma vadītājs ARTE: 1986. gada jūlijā, divus mēnešus pēc briesmīgās katastrofas Černobiļas
atomelektrostacijā, KGB izdeva slepenu instrukciju sarakstu.
Saraksta augšgalā bija: "Faktiskais super-GAU cēlonis nekad nedrīkst būt zināms."
Taču viens vīrietis vēlējās noskaidrot patiesību.
Kodolfiziķis Konstantīns Pavlovičs Čečerovs.
Tāpēc viņš turpināja kāpt drupās, pat zem sarkofāga, kas tagad ieskauj sagrauto 4. reaktoru.
Viņš atrada dīvainas negadījuma pēdas, kas nesakrita ar tolaik pasaules sabiedrībai sniegtajiem paziņojumiem.
Čečerovs, kodolfiziķis, Maskava: Mēs uzkāpām reaktora šahtā un rāpāmies tālāk, uz attiecīgo vadības
telpu virs reaktora, pat uz telpām zem reaktora.
Mēs fotografējām un filmējām, ņēmām simtiem paraugu un, es teiktu, tūkstošiem mērījumu.
Tikai tad mēs pamazām sapratām, kas patiesībā bija noticis ar 4. bloku.
Un pēkšņi mēs sapratām, ka oficiālie 1986. gada paziņojumi vispār neatbilst tam, ko mēs redzējām acu priekšā.
ARTE vadītājs: Tajā pašā laikā 1986. gada jūlijā KGB augsta ranga politiķiem un amatpersonām
nodeva slepenu sarakstu ar skaidriem norādījumiem.
Čečerovs: Šo sarakstu dīvainā veidā patiešām izveidoja slepenie dienesti, KGB. Tas bija neparasti. Politisks lēmums.
Saraksts tika publicēts, un visiem vadītājiem tas bija jāievēro.
Saraksta 1. punkts: "Visa informācija, kas atklāj reaktora katastrofas patiesos cēloņus, ir sevišķi slepena".
Tātad visi oficiālie paziņojumi bija nepatiesi, jo tie nebija slepeni. Ļoti dīvaini.
ARTE raidījuma vadītājs: ...Černobiļas atomelektrostacija tika uzbūvēta teritorijā, kas ir vispāratzīta par ģeoloģiski stabilu.
Felikss Aptekajevs, seismologs, Ukraina: Zemestrīču versijas pretinieki apgalvoja, ka zemestrīču šeit
nevar būt, jo zemestrīces vienkārši nerodas tik senā ģeoloģiskā uzbūvē kā šajā teritorijā.
Raidījuma vadītājs ARTE: Seismoloģiskā stacija patiesībā reģistrēja tikai vāju,
lokālu zemestrīci. Raidījuma vadītājs ARTE:
1990: Kijevā izdots dokuments, kurā ir 20 aculiecinieku liecības, elektrostacijas darbinieku, kuri tajā naktī dežurēja, ziņojumi.
Viņi teica: "Zeme satricinājās, pirms notika katastrofa."
2 magnitūdas zemestrīce, ko pārbaudīja seismologi un apstiprināja daudzi aculiecinieki,
notika tikai dažas sekundes pirms katastrofas.
NDR-ARTE dokumentālā filma nesniedz pietiekamu atbildi uz šo zemestrīci.
Tomēr, pateicoties pulkvežleitnanta Bārdena komentāriem, tagad to var pārliecinoši izskaidrot.
Ņemot vērā ģeoloģiskos apstākļus, tā nevarēja būt dabiska zemestrīce, bet to izraisīja
aprakstīto elektromagnētisko slepeno ieroču izmantošana!
Tas tika iedarbināts brīdī, kad drošības pasākumi izgāzās un milzīgs daudzums atlikušās
enerģijas pēkšņi un nekontrolēti tika izvadīts zemē.
Tikai dažas sekundes vēlāk atomelektrostacijā notika sprādziens.
Tomēr Arte dokumentālajā filmā radītais iespaids, ka katastrofas cēlonis varētu būt zemestrīce, ir acīmredzami nepatiess.
BIBLIS-B kodolspēkstacijas pētījumā vācu zinātnieki ir snieguši zinātniskus pierādījumus, ka ir nepieciešamas vismaz 30
minūtes, lai notiktu kodolenerģijas URĀNIJA serdes kušana.
Tāpēc Arte dokumentālo filmu galu galā var izskaidrot tikai ar Toma Bārdena skaidrojumiem, ka Černobiļas
kodolkatastrofu izraisīja skalārā, elektromagnētiskā triecienu apmaiņa starp Padomju Savienības KGB un ASV.
ARTE: Vadītājs: Bet šiem interesantajiem apgalvojumiem nekad netika pievērsta uzmanība:
Čečerovs: Es dzirdēju pērkonu, no griestiem nokrita plāksne.
Grīda satricinājās, gaisma apsīka, iedegās avārijas apgaismojums.
. Caur caurumu jumtā es redzēju tādu mirdzumu, ne uguni, kaut ko citu.
Sienas vadības telpā sāka drebēt, tāpat kā griesti un grīda.
Pēc dažām sekundēm atskanēja otra eksplozija.
Nedaudz vājāka, bet dīvaini, kā viss izplūda.
Krāsains mirdzums, kas uzvirmoja simts metru augstumā.
ARTE vadītājs: Aculiecinieku liecības un Čečerova secinājumi skaidri parāda vienu lietu:
Padomju iestāžu 1986. gadā publicētais paziņojums bija nepatiess.
Atkal un atkal tiek izdarīti pilnīgi pārsteidzoši novērojumi.
Čečerovs: Piemēram, bija cerēts, ka grafīta apvalks un reaktora aktīvā zona būs palikusi
neskarta, bet nekas tāds nebija, bija tikai caurums.
Tika pieņemts, ka gredzenveida aizsargkonteiners ap reaktoru ir iznīcināts vai vismaz
nopietni bojāts, taču arī tas bija nepareizi.
Tā bija gandrīz neskarta, tikai ar nelieliem bojājumiem.
Uz lielas virsmas daļas, īpaši iekšpusē, bija saglabājusies pat krāsa.
Werner Altnickel: Tas viss notika dažu sekunžu laikā. Kad EMP enerģijas ievade pēkšņi aktivizējās un izsvieda urānu.
Parastā kušana būtu notikusi daudz lēnāk, un krāsa konteinerā noteikti būtu sadegusi.
Tas notika tik ātri, ka, iespējams, biokonteinera siltuma inerce neļāva krāsai sadegt pat no iekšpuses.
Čečerovs: Bija gaidāms, ka sprādziens reaktora šahtā visu saplēsīs - bet nekas netika saplēsts.
Tā vietā daudzi grafīta vāciņa stabilizācijas balsti bija vienkārši izkusuši un sadeguši.
Un, aplūkojot šīs izkusušās detaļas tuvāk, kļuva skaidrs, ka šeit darbojas ļoti savdabīgs siltuma efekts.
It kā no metināšanas lāpas, kas caur caurulēm bija izdegusi.
Jā, caurules izskatās tā, it kā tās būtu sagrieztas ar kādu metināšanas aparātu vai plazmas lāpu."
Werner Altnickel Caurules, kas tika iznīcinātas kā ar plazmas lāpu, var pārliecinoši izskaidrot tikai ar plazmu, ko
radīja milzīgā skalārā elektromagnētiskā enerģija, kuru vairs nespēja pārtvert bojātās drošības zemējuma sistēmas.
ARTE vadītājs: 1:23:35: Zemestrīce sākas.
Liels trieciens, un ceturtais bloks satricina.
1:23:40: Atbildīgais darbinieks pamana trīci un nospiež avārijas slēdzi. Vibrācija pastiprinās.
Pirmais spēcīgais trieciens, vertikālie balsti lūzt uz priekšu un atpakaļ.
Krīt griestu flīzes. Atkal mirgo gaisma.
Mašīnu zālē saplīst logi.
Notiek spēcīgi zemes grūdieni, un reaktors eksplodē.
Vladimirs Strahovs, Ģeofizikas institūts Maskava: Bet ir kāds klupšanas akmens:
Saskaņā ar Čečerova versiju situācija reaktorā 15-20 sekunžu laikā eskalējas līdz sprādzienam.
Čečerovs: 4. blokā ir šāds attēls:
Izkausētais metāls plūda pa grīdu, atsitās pret kādu šķērsli, uzlēca uz augšu un sacietēja vīnogu formā.
To var redzēt vēl šodien, un, protams, mēs to filmējām.
Var lēst, ka izkausētais metāls plūda ar ātrumu aptuveni 5 metri sekundē.
Tātad ne lēns vai viskozs.
Pieci metri sekundē - tas ir ļoti ātri.
Izkausētais metāls no reaktora pārvietojās ne tālāk par 50 metriem.
Metāls plūda apmēram desmit sekundes. Tad tas sacietēja.
Un bieži vien vertikālā stāvoklī, t. i., kamēr tā plūst lejup.
Tāpēc nebija pat pietiekami daudz laika, lai aizplūstu līdz grīdai un tur sastingtu.
W. Strachow: Turklāt ir arī fakts, ka iznīcinātajā reaktorā bija uzkāpuši cilvēki.
Protams, tika uzskatīts, ka radiācijas intensitātei tur ir jābūt milzīgai, jo
radioaktīvais materiāls no reaktora bija ieplūdis tur.
Tagad izrādās, ka radiācija tur patiesībā nav tik spēcīga.
Protams, cilvēki bija uzvilkuši aizsargtērpus, lai dotos ekspedīcijā uz reaktora drupām.
Taču joprojām ir ļoti pārsteidzoši, ka neviens no viņiem nav miris.
Acīmredzot pat neviens nav nopietni slims.
Tas ir interesanti.
Acīmredzot gandrīz nekas no radioaktīvā materiāla no reaktora nenonāca ēkā.
Pat ne brīvā kritienā uz leju.
Tas viss notika pārāk ātri.
Vernera Altnickela piezīme: Iepriekš aprakstītā straujā un īslaicīgā plūsmas kustība un pēkšņā kausējuma
sacietēšana ir loģiska, ja apzinās, ka ārējā EMP enerģijas ieplūde urānā bija spēcīga un ilga tikai dažas sekundes.
Tas nozīmē: spēcīgu un strauju urāna atomu kodolu aktivizāciju un karstu, plānu izkausētu masu ar strauju plūsmas ātrumu un strauju
sacietēšanu plūsmas vidū, kad inducētā EMP enerģija pārtrūkst un tādējādi izzūd ārēji kurināmā elektromagnētiskā uguns.
Saskaņā ar oficiālajiem KGB sarakstiem no reaktora esot izkļuvuši tikai 4 % no reaktora pildījuma, bet 96 % joprojām esot drupās.
Patiesībā, iespējams, ir otrādi. Gandrīz viss izlidoja, un reaktors ir gandrīz tukšs.
To apstiprina arī zinātnieki.
Izplūdušais, īsu brīdi ļoti karstais izkausētais materiāls zem reaktora korpusa, iespējams, sastāv galvenokārt
no pārklājuma metāla, piemēram, cirkonija urāna vietā.
Urāns, aktivizēts ar ārējās enerģijas pievadi, pēkšņi kā no lielgabala stobra izšaudās augšup gaisā.
Tā kā apakšā gandrīz nekāds aktivizēts urāns neizdalījās un radiācija nebija
izmērāma, cilvēki varēja uzkāpt iekšā, nemirstot.
Kad padomju karavīri saprata, ka amerikāņi apšauda viņu objektu, viņiem tomēr izdevās 24 stundas
novirzīt enerģiju, kas pēc tam tika iemesta atpakaļ zemē.
Taču pēc 24 stundām šīs zemējuma sistēmas ar krātuvēm vispār nespēja noturēt šo milzīgo enerģiju.
Un, ja ņemam vērā, ka tikai atlikušie, lai gan tie jau 24 stundas bija izlādējušies, spēja uzspridzināt atomelektrostaciju, varam
iedomāties, kas būtu noticis, ja, piemēram, viņiem nebūtu šādas ierobežošanas sistēmas - t.i., izlādes sistēmas zemē,
lai izvadītu visu enerģiju, kas pēc tam atgriežas atpakaļ.
Tad tie visi būtu uzsprāguši.
IX. Černobiļas atklāsmes nozīme attiecībā uz pašreizējo dramatisko situāciju pasaulē
Aprakstītie skalārie superieroči kopš "Černobiļas supergara" pirms gandrīz 40 gadiem ir turpinājuši attīstīties militārajos un
slepenajos dienestos, tāpēc šodien tie noteikti ir vēl bīstamāki.
Tāpēc šī Černobiļas atklāsme rada daudzus nopietnus jautājumus, īpaši saistībā ar pašreizējo dramatisko situāciju pasaulē:
1. Vai pašreizējās klimata pārmaiņas un laikapstākļu parādības, piemēram, ārkārtējs sausums, plūdi, tornado un pat
zemestrīces u.c., ko apstiprina "ANO ENMOD konvencija", ir tieši saistītas ar šīm slepenajām militārajām superieroču sistēmām?
2. vai pašreizējais CO2 radītais satraukums ir tikai globāli organizēts diversijas manevrs, lai šīs laikapstākļu ieroču
sistēmas varētu turpināt izmantot sabiedrībai nepamanītas?
3. vai atomelektrostacijas ir bumba ar nokavēto laiku, jo tām jebkurā laikā var uzbrukt ar šīm slepenajām ieroču sistēmām?
4. Vai šīs slepenās ieroču tehnoloģijas rada daudz lielākus draudus nekā kodolieroči, ņemot
vērā pašreizējo pasaules problēmu eskalāciju?
Dārgie skatītāji, Ir pienācis patiesu cilvēku apgaismības laiks!
Lūdzu, palīdziet nodrošināt, lai šī dokumentācija tiktu publicēta visos iespējamos veidos.
Kopīgojiet šo aizraujošo video sociālajās platformās, piemēram, Facebook, tiktok, Twitter, telegram, Instagram vai pa e-pastu.
Mūsu zilajā informācijas lodziņā www.kla.tv ir pieejami arī īsi programmas izvilkumi lejupielādei.
Tikai aktīvi izplatot tos, var apturēt noziedzniekus, kuri joprojām slepeni un neatpazīti izmanto šos ieročus!