Sveiki visi.
Man didelė garbė, kad šiandien galiu giedoti giesmę kartu su savo broliais ir seserimis bei
visais broliais ir seserimis, kurie vedė mūsų šeimoje.
Daina vadinasi "One to the end". Ir vėlgi ji kyla iš tiesioginės mūsų kasdienio gyvenimo praktikos.
Manau, kad "Vienas iki galo" pasako viską:
Visada turėjome tokių akimirkų - esu įsitikinęs, kad ir jūs jų turėjote, kai tikrai... tikrai siekėte to paties tikslo. Jūsų
širdyje yra tas pats. Ir vis dėlto būna tokių akimirkų, kai kažkas nori mus išskirti. Ir jauti, kad nebegali būti vienas.
Kas visa tai žino?
Esu tikras, kad kiekvienas bent kartą patyrė šią išsiskyrimo būseną; iš tikrųjų jūsų širdyje yra tas pats tikslas.
Pastaraisiais mėnesiais apie tai daug galvojau, taip dažnai, kad parašiau dainą. Daugiausia dėl
to, kad supratau, jog tai nėra visiškai normalu.
Nes jei jūsų širdyje yra tas pats tikslas, bet jis nesusikuria, vadinasi, veikia kita jėga.
Jau seniai pastebėjau, kad ir mūsų gyvenime viskas vyksta audringiau būtent ten, kur bendri tikslai yra aukščiausi, ir
kalbu ne apie karjerą, o apie pasaulio keitimą. Ir tai manęs nestebina, nes ir Biblijoje sakoma, kad kai du ar trys yra
vieningi, jiems nėra nieko neįmanomo! Ir todėl puikiai įsivaizduoju, kad būtent dėl to, jog du ar trys gali apversti visą
pasaulį aukštyn kojomis, ši vienybė taip pat kelia abejonių.
Ir tai manęs nestebina, nes Biblijoje taip pat sakoma, kad kai du ar trys yra vieningi, jiems nėra nieko neįmanomo!
Todėl galiu įsivaizduoti, kad būtent dėl to, jog du ar trys gali apversti visą pasaulį
aukštyn kojomis, ši vienybė taip pat kelia abejonių.
Ji yra puolama, ir esu įsitikinęs, kad tai susiję su nematomomis jėgomis. Dainoje jas vadinu "piktosiomis dvasiomis".
Ši daina ypatinga tuo, kad mes tiesiogiai kreipiamės į šias dvasias, į jėgas, kurios nori tam sutrukdyti.
Jie nori neleisti mums būti vienu, nepaisant visų krypčių, charakterio bruožų ir judesių. Jie
nenori, kad būtume vieningi ir išskaidytume pasaulį.
Todėl pagalvojau, kad parašysiu dainą tiesiai jiems. Mes siunčiame jas, šias jėgas, kurios nori
mus suskaldyti, į patį dugną. Jų laikas baigėsi.
Jie nebegali įkalti mums į galvą šių skaldančių minčių, kad mes visada rasime kur nors ką nors, kad vienas kitą nualintume.
Ypač šiuo metu, kai atsiranda tiek daug judėjimų ir susiduria skirtingi charakteriai.
Visada atsiras priežastis kur nors užstrigti.
Tačiau šiandien mes atsikratome šios galios ir iki pat pabaigos judėsime per pasaulius ir būsime viena.
Tokia yra mano žinia.
Tai pjūvis į jūsų pačių kūną. Anksčiau ar vėliau tu ir aš būsime suskilę.
Mes siekiame to paties tikslo. Tačiau kažkas bet kokia kaina nori mus suskaldyti.
Vadinkite tai, kaip norite. Aš ją vadinu piktąja dvasia.
Kai jis sako: "Pasiduokite, jūs nieko nepajudinate".
Atsistokite ir pasakykite jam į akis:
Eikite šalin! Pasitraukite iš čia!
Pasitraukite nuo mūsų! Eik ir pasilik, pasilik giliausioje žemėje!
Jūs bandėte mumis pasidalyti. Jūsų laikas baigėsi.
Mus saugo Dievas. Nes mes esame viena iki galo.
Jis turi galios per mūsų baimę. Bet jis tėra šešėlis ant sienos.
Nebijokite, nes jis nieko neturi. Nebent suteiksite jam svorio.
Darykite, ką norite, bet nepasiduokite!
Kai jis sako: Pasiduok! Jūs neišgyvensite.
Atsikelkite ir pasakykite jam į veidą: "Eik šalin! Pasitraukite nuo čia! Šalin nuo mūsų!
Eik ir pasilik, pasilik giliausioje žemėje!
Jūs bandėte mumis pasidalyti. Jūsų laikas baigėsi.
Mus saugo Dievas. Nes mes esame viena iki galo.
Brangūs draugai, padėkite mums žingsnis po žingsnio nugalėti visas piktąsias dvasias. Suskleiskime liukus.
Nenuvertinkime galios, slypinčios mūsų vienybėje!
Jei susivienija tik du ar trys, blogio jėga sunaikinama.
Pasitraukite iš čia!
Pasitraukite nuo mūsų!
Eik ir pasilik, pasilik giliausioje žemėje!
Jūs bandėte mumis pasidalyti. Jūsų laikas baigėsi.
Mus saugo Dievas. Nes mes esame viena iki galo.
Esame vieningi iki galo. O.
Paskyriau mus Dievo globai. Mes esame viena iki galo.
Eikite iš čia, šalin nuo mūsų!
Mes esame viena iki galo.
Eikite šalin! Pasitraukite iš čia!
Pasitraukite nuo mūsų!
Eik ir pasilik, pasilik giliausioje žemėje!