Eksistentielle kriser holder verdens befolkning på pinebænken.
Det forestående finanskrak er også på næsten alles læber.
Mange mennesker er allerede i en tilstand af chok, da verden allerede er blevet rystet af en række
finanskrak, som Black Friday i 1929 eller krakket i 2008.
Hver gang mistede folk deres ejendele.
Og nu er det største og mest alvorlige nedbrud af alle ved at ske.
Det gigantiske bjerg af gæld, som næsten alle lande i verden sidder på, lover ikke godt.
Men hvorfor er der overhovedet globale finanskrak?
Og hvorfor skulle den næste være den største og mest alvorlige?
Hvad er egentlig konsekvenserne? Hvad er årsagerne?
Hvem bliver mest påvirket? Hvem får gavn af det?
Har det noget at gøre med den store nulstilling?
Hvad kommer det til at betyde? Kan det stadig stoppes?
Vi undersøger disse spørgsmål i dette program.
En gigantisk gældsboble brister - en del af den store nulstilling
Grundlæggelsen af Federal Reserve System FED i 1913 i USA som et privat banksystem førte til
oprettelsen af et globalt fungerende bankkartel.
Monopolet på pengeskabelse kom ved lov i hænderne på nogle få ledende Wall Street-bankierer.
Oprettelsen af BIS (1930) samt IMF og Verdensbanken (1944), begge særlige organisationer under
FN, sikrede en yderligere udvidelse af magten.
De giver gigantiske lån ud af den blå luft som fiat-penge og driver hele nationer til ruin med deres krav om tilbagebetaling.
Denne udvikling vil i sidste ende blive drevet frem ved hjælp af FN's 2030-dagsorden.
Det kræver, at medlemslandene bruger milliarder på at håndtere globalt orkestrerede kriser.
Ifølge den økonomiske ekspert Ernst Wolff er denne gigantiske, kunstigt oppustede gældsboble langt større end summen af
alle globale ressourcer, infrastruktur, naturressourcer osv.
Den kan derfor aldrig annulleres.
Når denne gældsboble brister, hvilket har været forberedt i lang tid og bevidst arrangeret, er det meningen, at det skal indvarsle
en fuldstændig global reorganisering, den store nulstilling:
Dette indebærer en fuldstændig ekspropriation og fratagelse af borgernes rettigheder,
endda slaveri, under de finansielle oligarker.
Den Great Reset og 2030-agendaen Den Great Reset er navnet på WEF's og de tilknyttede ikke-statslige organisationers,
de såkaldte NGO'ers, dagsorden for at overtage verdensmagten.
NGO'er kontrolleres af finansielle oligarker.
De kontrolleres af centralbankerne, som har domineret det monetære system i over 100 år.
Gennem deres kapitalforvaltere som Black Rock og Vanguard samler de gigantiske formuer samt guld, industrikoncerner,
gas, olie, råstoffer, jord og offentlig infrastruktur.
De korrumperer verdens førende politiske, industrielle, militære og juridiske beslutningstagere og binder dem til
deres skyggeregeringer som Bilderberg-gruppen, Council on Foreign Relations, WEF-møderne i Davos og andre.
I denne cirkel er WEF's og FN's 2030-dagsorden implementeret gennem skæbnebestemmende love via lydige politikere.
Disse fører igen til ekspropriation af mennesker gennem ruinerende skatter og krav om byrdefordeling samt til total
slavebinding af alle mennesker gennem programmerbare digitale penge, kontrol over fødevarer,
energi og sundhed og gennem overvågningsteknologier.
Hvem vil blive påvirket af, at gældsboblen brister - hvem vil få gavn af det?
I 2005 skete der en ændring af konkursloven i USA.
Siden da kan kundeaktiver ikke længere kræves tilbage, ikke engang i tilfælde af banksvindel.
Alle aktiver overføres til konkursboet.
Men denne lovændring påvirker ikke alle kreditorer, nemlig ikke de få privilegerede, dvs. sikrede kreditorer.
Det er de banker, der grundlagde FED, og deres aflæggere, herunder J.P.Morgan Bank.
Da Lehman Brothers kollapsede i 2008, var det f.eks. kun J.P.Morgan Bank, der fik sine aktiver tilbage
- på trods af svigagtige finansielle transaktioner.
Dommeren i den daværende sag sagde udtrykkeligt, at J.P. Morgan var en del af den beskyttede gruppe.
Det gør det klart, at lovgivningen bag om ryggen på befolkningen er blevet ændret på en sådan måde, at klanen
omkring FED vil overleve ethvert bankkrak, mens alle andre vil miste alle deres aktiver.
Fiat money - sådan opstod gældsboblen Den 23. december 1913 indførte Federal Reserve
Act det private centralbanksystem FED i USA.
Det blev en model for den videre etablering af centralbanker og udstedende centralbanker i hele verden.
FED er et kartel af store banker, som har monopol på at skabe penge.
Penge skabes ud af ingenting i form af kredit gennem simple regnskabstransaktioner.
Dette fiat-pengeprincip, dvs. at skabe penge ud af ingenting, gør det muligt for de tilknyttede
banker at formere de nyskabte penge på samme måde.
- Der vil dog også blive opkrævet renter og renters rente, indtil disse luftlån er tilbagebetalt fuldt ud.
På grund af pengeskabelsesmonopolet skal pengene til dette også skaffes fra FED og dens aflæggere i form af stadigt nye lån.
Dette udlån af penge med renter og renters rente skaber en gigantisk gældsboble.
Resultatet er, at mens mængden af varer i verden kun er firedoblet i løbet af de sidste 30 år, er mængden af penge
fyrre gange større. FED - det utroligt frække finansielle system
Siden indførelsen af FED i 1913 har private bankfolk ved lov kunnet yde lån uden reserver eller sikkerhedsstillelse som en ren
regnskabstransaktion og dermed skabe penge ud af den blå luft.
Bankernes kunder skal derimod stille deres aktiver som sikkerhed for disse værdiløse lånepenge og - indtil lånet er
tilbagebetalt fuldt ud - endda betale renter og renters rente.
Og i hvert tilfælde, dvs. tilbagebetaling og renter, med reelle aktiver.
I USA's tilfælde skal staten og dermed borgerne nu betale 1 billion dollars om året til banksterne for ingenting.
Med dette fiat-pengetrick var de store banker i stand til at beslaglægge praktisk talt hele den amerikanske nationalformue.
Bilmagnaten Henry Ford sagde det godt for omkring 100 år siden: Hvis folk forstod det monetære system,
ville vi have en revolution inden i morgen tidlig.
Hvem er FED's grundlæggere?
Paul Moritz Warburg anses sammen med John D. Rockefeller og Nelson Aldrich for at være hovedinitiativtager til
den amerikanske centralbank FED, som blev grundlagt i 1913.
Warburgs betragtes som den næstvigtigste bankfamilie i verden efter Rothschilds.
Tilbage i 1798 blev Bankhaus Warburg grundlagt i Hamborg af de to brødre Moses-Marcus og Gerson
Warburg, omtrent på samme tid som Rothschilds bank.
I 1814 blev Warburg-familien en af Rothschilds første forretningspartnere i London.
Moritz Warburg afsluttede sin uddannelse hos Rothschild-familien i Italien og Paris.
Hans søn Max Warburg gennemførte en del af sin læretid i New Court, Rothschild-familiens hovedkvarter i London.
Et par år senere, i 1910, trak Nelson Aldrich og bankdirektører fra J.P. Morgan, Rockefeller og Kuhn&Loeb sig
tilbage i ti dage til et tophemmeligt møde på Jekyll Island i den amerikanske stat Georgia.
Nelson var en højtstående politiker og samtidig partner i investeringsbanken J.P. Morgan og også
svigerfar til den rige oliemagnat John D. Rockefeller Jr.
-- Blandt lederne på Jekyll Island var Frank Vanderlip, præsident for National City Bank of New York, som var associeret med
Rockefellerne; Henry Davison, seniorpartner i J.P. Morgan Company; Charles Norton, præsident for First National
Bank of New York; og Andrew Piatt, en førende Harvard-økonom.
Paul Moritz Warburg fra Kuhn, Loeb & Co ledede mødet og skrev omridset af det, der skulle blive kendt som Aldrich-planen, en
plan for omorganisering af bank- og pengesystemet, hjørnestenen i det, der senere skulle blive til Federal Reserve System.
Landejendommen, hvor de var mødtes, tilhørte den mand, der på det tidspunkt blev betragtet som en
edderkop i finansbranchens spind: John P. Morgan.
-- Hemmeligholdelsen var derfor nødvendig for at kunne iværksætte dette unikke træk mod det amerikanske
folk, demokratiet og den konkurrerende storfinans.
Lige så snedigt og hemmeligt, som planen blev udviklet, blev lovændringen vedtaget tre år senere, den
23. december 1913, en dag før juleaften, af den decimerede kongres med 43 stemmer mod 25.
Woodrow Wilson, den nyvalgte amerikanske præsident, underskrev Federal Reserve Act samme dag og
oprettede dermed den amerikanske centralbank, Fed.
USA's ret til at skabe penge og global magt i det næste århundrede blev overdraget til otte familier, herunder
Warburg, Rockefeller og Morgan og deres private banker.
Paul Moritz Warburg blev medlem af den første Supervisory Board i FED's historie.
Under første verdenskrig blev han udnævnt til viceformand for Federal Reserve Supervisory Board.
Som medlem af den rådgivende stab forblev Warburg tilknyttet den amerikanske centralbank indtil 1926.
I 1921 blev Paul Moritz Warburg også den stiftende formand for Council on Foreign Relations (CFR), en privat
organiseret platform for internationale påvirkningsoperationer, der opererede i baggrunden.
Han var medlem af CFR's bestyrelse indtil sin død i 1932.
Oberst Elisha Garrison, en ven af de amerikanske præsidenter Roosevelt og Wilson, beskrev Warburg som den drivende
kraft bag oprettelsen af Fed, men han betegnede klart baron Alfred Rothschild fra London som hjernen bag.
Rothschild-dynastiet havde allerede ved flere lejligheder ønsket at oprette en centralbank under deres kontrol i USA.
Faktum er, at USA praktisk talt blev styret fra England i 1910, og det gør det stadig i dag.
De ti største bankholdingselskaber i USA er i hænderne på visse banker, som alle har afdelinger i London.
Det er J.P. Morgan Company, Brown Brothers Harriman, Warburg, Kuhn Loeb og Henry Schroder.
De har alle tætte forbindelser til huset Rothschild, først og fremmest gennem Rothschilds kontrol med de
internationale pengemarkeder via manipulation af guldprisen.
Hver dag fastsættes verdensmarkedsprisen på guld på N.M. Rothschild and Companys kontor i London.
Hvad var karakteren af FED's grundlæggere? Nelson W. Aldrich var medlem af frimurerne; han var blandt
andet administrator af Grand Lodge of Rhode Island.
Den amerikanske dollar er USA's officielle valutaenhed.
En-dollarsedlen har været i omløb i sin nuværende form siden 1935.
Et nærmere kig afslører nogle forbløffende fakta.
En af de to inskriptioner på bagsiden af 1-dollarsedlen lyder Novus ordo seclorum.
Det er latin og betyder en ny tidsorden.
Ovenover ses Forsynets øje over en ufuldstændig murstenspyramide.
Faktisk er det såkaldte Forsynets Øje stadig en central symbolik i frimurerloger i dag.
Den egyptiske murstenspyramide er en henvisning til det hemmelige selskab Illuminati.
Pyramiden blev i øvrigt tilføjet til en-dollarsedlen under præsident Franklin D. Roosevelt i 1935.
Roosevelt var et meget aktivt medlem af frimurerne og modtog adskillige frimurerdelegationer
i Det Hvide Hus i løbet af sine præsidentår.
Romertallet MDCCLXXVI på det nederste trin i den ufærdige pyramide på 1-dollarsedlen står for året 1776.
Den hylder dog ikke året for USA's uafhængighedserklæring, men året for Adam Weishaupts grundlæggelse
af frimurerordenen Illuminati i Ingolstadt i 1776.
Symbolet for det hemmelige selskab er Minervas ugle.
Og interessant nok kigger en lille hvid ugle frem bag tallet et i højre hjørne på forsiden af 1-dollarsedlen.
Frimureriets trådtrækkende natur kom frem i lyset kort efter dets grundlæggelse.
Under Første Verdenskrig støttede FED store banker i at låne ud til forskellige krigsførende nationer.
På den måde blev de permanent afhængige af den amerikanske storfinans, hvilket gjorde dem
til de egentlige vindere af Første Verdenskrig.
Under Anden Verdenskrig blev den amerikanske dollar erklæret for den globale reservevaluta.
Det gav Fed overherredømme over alle centralbanker og gjorde den til den egentlige vinder af Anden Verdenskrig.
FED blev grundlagt gennem sin forbindelse til politik
Fra tidernes morgen har mennesker altid giftet sig med henblik på at samle rigdom og magt - som det var tilfældet, da John D.
Rockefeller Jr, den eneste søn af John D. Rockefeller Sen. og den rigeste mand i Amerika, giftede sig med Abby
Aldrich, den eneste datter af Nelson Aldrich, i efteråret 1901.
Han var den republikanske flertalsleder i det amerikanske senat, og uden hans godkendelse kunne ingen føderal lov vedtages.
Han var så magtfuld, at pressen kaldte ham for nationens general manager.
Dette ægteskab, dvs. den strategisk perfekte sammensmeltning af penge og politik, lagde det politiske grundlag for
den lovmæssige indførelse af Federal Reserve Bank i 1913.
Hvad har FED med Titanics forlis at gøre?
Ejeren af White Star Line, en flåde af skibe, og dermed senere også af Titanic, var J.P. Morgan,
den centrale medstifter/direktør af FED, fra 1902.
Uanset om det var jernbanenettet, elektricitet, kul eller telegrafen, havde han en finger med i spillet.
Han havde bare ikke adgang til Carnegies stål og Rockefellers olie.
Han var så magtfuld, fordi han var den eneste amerikaner, der nød tillid fra finansfolkene i London, Paris og Berlin.
Bank Morgan & Company, med base på 23 Wall Street, var nøglen til den industrielle revolution i USA omkring år 1900.
Den var udlåner, aktionær og - på det tidspunkt - USA's uofficielle centralbank.
J.P. Morgan tilhørte en kreds af kriminelle bankfolk, som ønskede at etablere Federal Reserve System (FED) i USA.
Ombord på jomfrurejsen med hans luksusliner Titanic var meget indflydelsesrige og velhavende mennesker som Benjamin
Guggenheim, Isidor Straus og andre store industrialister og bankfolk, men frem for alt John Jacob Astor.
Han var en af de rigeste mennesker i verden på det tidspunkt.
Denne indflydelsesrige gruppe ønskede at forhindre Fed og dermed forpurre de finansielle
oligarkers globale strategiske langtidsplaner.
Astor og hans kreds bør derfor elimineres i al ubemærkethed.
Da J.P. Morgan med vilje fik Titanic til at synke, forhindrede Titanics besætning med magt
Astor-familien og deres allierede i at redde sig selv.
Hendes død i 1912 markerede afslutningen på modstanden mod grundlæggelsen af FED gennem den bevidste sænkning af Titanic.
J.P. Morgan aflyste sin deltagelse i rejsen i sidste øjeblik og forudså, at han ikke ville komme om bord på Titanic.
En vej ud af nationernes totale gældsætning:
Fiat money-kreditgæld tilbage til ingenting gennem et gældssanering
Ifølge den finansielle insider David Webb er det kommende finanskrak som et spil Matador, hvor alle brikkerne på brættet og
alle pengene trækkes tilbage til banken af de største oligarker.
Og så siger de øverste herrer: Lad os starte et nyt spil.
Vi starter ved basen, hvor vi har alt, og du intet har.
Så vil du gerne låne noget af os?
Men de nationer, der i øjeblikket drukner i gæld, behøver ikke at gå så langt.
For der er en vej ud.
De finansielle topoligarkernes fortælling skal erstattes af nationernes nye globale sprogbrug, nemlig: Nu
kommer den globale gældsnedskæring for alle nationer, der er faldet for fiat-penge-ud-af-intet-kreditten.
Med andre ord eftergivelse af gælden for alle nationalstater, som er blevet mishandlet, udplyndret og reelt
eksproprieret af IMF, Verdensbanken og centralbankerne, og tilbagelevering af alle beslaglagte ressourcer.
For ligesom kredit blev skabt ud af ingenting, skal kreditgæld også forsvinde tilbage til ingenting.
Konklusion Det globale finansielle oligarki er lige så skræmmende som troldmanden fra Oz' rædselsregime.
Med andre ord puster han sig op på en pompøs og truende måde og skræmmer folk, men - hvis
man kigger bag forhænget - er der intet bag det.
Forbindelserne med frimureriet, Titanics forlis, det skamløse finanssystem osv. viser, at de finansielle
oligarkers arbejdsprincip er bedrag og vildledning.
Den lever udelukkende af de godtroendes og profitsøgendes deltagelse.
Uden denne opbakning vil det globale finansoligarkis rædselsregime falde sammen som et korthus.
Derfor er eksponering og formidling samt netværksopbygning og civil ulydighed i solidaritet effektive udveje.
Den lever udelukkende af de godtroendes og profitsøgendes deltagelse.
Uden denne opbakning vil det globale finansoligarkis rædselsregime falde sammen som et korthus.
Derfor er eksponering og formidling samt netværksopbygning og civil ulydighed i solidaritet effektive udveje.