Grupul de interese INITIATIVE A din Liechtenstein a fost invitat la un eveniment de informare
pe tema tratatului OMS privind pandemia, cu avocatul Philipp Kruse, la 7 februarie 2024.
INITIATIVA A înseamnă început, reevaluare și clarificare.
În prezentarea sa, Philipp Kruse va analiza legăturile dintre tratatul privind pandemia și
reglementările internaționale în materie de sănătate.
În acest sens, el explică simplu și clar care sunt mizele, în special ca urmare a modificărilor aduse
reglementărilor internaționale în materie de sănătate.
Aș dori să vă mulțumesc foarte mult pentru aceste amabile cuvinte de
prezentare și pentru primirea călduroasă.
Aș dori să încep prin a spune că este o onoare foarte specială pentru mine să vă vorbesc în această seară.
Astăzi îl avem alături de noi pe Prințul moștenitor al Liechtensteinului.
Alteță Serenisimă, vă mulțumesc foarte mult pentru că v-ați făcut timp să fiți aici în această seară.
Este o mare onoare pentru mine să pot să vă aduc acest lucru mai aproape.
Dar este o mare onoare pentru mine și faptul că numeroși membri ai parlamentului din Liechtenstein,
adică reprezentanți ai poporului, se află aici pentru a-și face o imagine asupra acestei probleme.
Și, nu în ultimul rând, aș dori să vă urez bun venit dumneavoastră, care ați venit aici, și să vă mulțumesc
pentru atitudinea deschisă față de acest subiect.
Permiteți-mi să spun în avans că titlul programului din această seară
este: Tratatele OMS privind pandemiile.
Și, bineînțeles, acest lucru se referă la cele două instrumente juridice care
sunt discutate și negociate în prezent.
La sfârșitul anului 2021, la aproape doi ani de la debutul pandemiei, OMS și statele membre au decis să
transfere mai multe competențe către OMS, deoarece considerau că întreaga lume nu era pregătită în 2020,
la începutul anului 2020, nu era pregătită pentru fenomenul COVID-19 și că OMS a reacționat prea slab.
A fost apoi convocată o Adunare Generală extraordinară în decembrie, la începutul lunii decembrie 2021, unde
s-a luat decizia de a negocia și de a oferi două instrumente juridice separate prin intermediul a
două grupuri de lucru, care reprezintă pilonii pentru o nouă structură a OMS, o competență extinsă a OMS.
Și de aceea trebuie să vorbim întotdeauna despre două contracte.
Unul dintre acestea este tratatul privind pandemia, care este acum pe buzele tuturor, un tratat nou, care
nu a existat înainte și pentru care este nevoie de o majoritate de două treimi la Adunarea Mondială
a Sănătății din luna mai pentru a putea fi votat.
Celălalt este o adaptare a unui tratat internațional existent.
Acestea sunt reglementările internaționale în materie de sănătate.
Regulamentul sanitar internațional este, de asemenea, un tratat de drept internațional.
Și pentru că, potrivit logicii constituției OMS, aceste reglementări internaționale în materie de
sănătate sunt doar orientări tehnice, în constituția OMS a fost scris la vremea respectivă că astfel
de orientări în materie de sănătate necesită doar o majoritate simplă a Adunării Mondiale a OMS.
Așadar, în luna mai a anului viitor, o majoritate simplă, cu consecința intrării automate în vigoare.
Ei bine, acest lucru este deosebit de îngrijorător, deoarece tocmai în aceste regulamente tehnice de
sănătate sunt ancorate cele mai grave schimbări, schimbări mult mai
puternice decât în tratatul privind pandemia.
Și de aceea, din cauza constrângerilor de timp, mă voi limita în această seară exclusiv la cele mai
puternice efecte ale ajustărilor la reglementările internaționale în materie de sănătate.
Acest lucru înseamnă că nu voi face niciun comentariu tehnic cu privire la noul tratat privind pandemia,
ci mă voi concentra asupra adaptării reglementărilor internaționale în materie de sănătate.
Ați auzit cu aproximație cine sunt eu.
M-am calificat ca avocat în Elveția, la Berna.
Sunt elvețian, am făcut serviciul militar elvețian și sunt avocat din 1997, avocat de afaceri
specializat în drept fiscal și am decis în favoarea mea la sfârșitul anului 2020:
Aș dori să contribui la o revizuire a măsurilor statului prin intermediul
procedurilor judiciare, la un discurs bazat pe rațiune, la un discurs constituțional.
Și astfel, în urmă cu doi ani, am devenit din ce în ce mai interesat de OMS, motiv
pentru care m-am și specializat în acest domeniu.
Cu toate acestea, pot să vă spun că este o activitate pro bono, dar care îmi aduce o mare onoare atunci
când mi se permite să vorbesc cu parlamentari, cu politicieni și, de asemenea, cu cetățeni interesați.
Și acum, pentru că avem foarte puțin timp la dispoziție, vom intra direct în medias res.
Mă concentrez pe cele mai importante, pe cele mai esențiale propuneri de adaptare a acestor
regulamente internaționale în materie de sănătate.
Apoi vă voi prezenta evaluarea mea constituțională și voi comenta întrebarea de la final:
Cine finanțează de fapt această Organizație Mondială a Sănătății?
Și unde sunt forțele motrice?
Sunt statele însele cele care finanțează OMS prin contribuțiile lor sau există și alte forțe la mijloc?
Regulamentul sanitar internațional (RSI)
Dacă accesați pagina de pornire a OMS, acestea arată cam așa (este
prezentată o imagine a paginii de pornire).
Observăm ajustări deosebit de îngrijorătoare în șase domenii.
În șase domenii - le voi trece în revistă pe rând.
Nu toate zonele vor dura la fel de mult timp, primele trei puțin mai
mult, iar ultimele trei puțin mai puțin.
Aș vrea să vă arăt tot ceea ce vă prezint, puteți vedea din aceste norme sanitare.
Puteți citi asta.
Nu am inventat eu asta.
Și, bineînțeles, este ceva de spus despre statutul de negociere:
Citim din nou și din nou când reprezentanți oficiali, cum ar fi diplomatul Nora Kronig într-un
interviu din Neue Zürcher Zeitung din 5 decembrie 2023, comentează acest lucru:
Aceste propuneri actuale de ajustare nu sunt autoritare.
Uite, negociem și vom continua să negociem până la începutul Adunării Mondiale a Sănătății și va
trebui să discutăm despre ceea ce va fi disponibil atunci, despre ceea ce va fi votat atunci.
Desigur, nu se înșeală în totalitate.
Negocierile sunt în curs de desfășurare și vor exista multe ajustări.
Dar aceste zone sunt aici pentru a rămâne.
Și de ce?
Pentru că despre asta vorbesc statele tot timpul.
Și aș dori să profit de această ocazie pentru a vă spune acest lucru.
Acestea sunt pietrele de temelie ale acestui nou regulament al OMS.
Și nu vor dispărea până în luna mai a anului viitor.
Acum, primul punct:
Putem vedea din diverse clauze de aici că directorul general al OMS, Dr. Tedros, își extinde
masiv opțiunile de declarare a stării de urgență.
Există numeroase dispoziții prin care putem recunoaște acest lucru.
Cu alte cuvinte, dacă cineva are dreptul să declare o urgență de sănătate publică, asta este
ceea ce mi-a spus tribunalul federal în toate procesele mele de până acum:
În perioadele de pandemie, autoritățile dispun de o marjă extinsă de discreție și noi, ca instanță
federală, nu putem interveni în această marjă de discreție decât dacă se dovedește
că autoritățile au acționat contrar OMS.
Știți ce înseamnă asta?
Aceasta înseamnă că, până în prezent, Curtea Federală din Elveția a adoptat poziția că
Atâta timp cât există o urgență sanitară internațională, se aplică legislația OMS.
Acesta a fost trecutul.
Bun, și va deveni și mai important în viitor.
Acesta este aspectul documentului atunci când îl căutați pe internet.
Propunerile de ajustare au fost puse pe masa publică în jurul datei de 1 decembrie, 30 noiembrie 2022.
Ulterior, la 6 februarie 2023, au fost reemise într-o formă ceva mai atractivă și cu un conținut identic.
Cu alte cuvinte, tot ceea ce vă prezint acum este pe masă de peste un an și este disponibil publicului.
Deci, iată această urgență sanitară internațională, care este temeiul juridic
pentru această urgență sanitară internațională?
Apropo: Public Health Emergency of International Concern PHEIC (Urgență de
sănătate publică de interes internațional).
Și pentru că suntem puțin presați de timp, voi vorbi poate despre PHEIC sau
despre urgența sanitară internațională.
Iar acest lucru este deja obligatoriu din punct de vedere juridic în regulamentele privind
sănătatea din 2007, fiind prevăzut la articolul 12.
Aceasta exista deja înainte.
Și, pe această bază, la 30 ianuarie 2020 a fost declarată urgența pandemică de coronavirus.
Aceasta a fost menținută până la începutul lunii mai 2023.
În trei ani și trei luni, am avut o urgență de sănătate globală.
De exemplu, autorizațiile de urgență pentru vaccinuri care altfel nu ar
exista sunt legate de o stare de urgență.
Aceasta este situația juridică actuală.
Ce este nou?
Aici am copiat din text - acum ar trebui să fie posibilă nu numai o urgență sanitară globală
internațională, ci și o urgență sanitară regională sau o etapă preliminară a unei urgențe sanitare.
S-ar putea ca... Avem și alte prevederi, tocmai în aceste adaptări, unde se spune:
Pericolele potențiale care nu s-au materializat încă ar putea duce, de
asemenea, la instituirea stării de urgență.
Aici putem vedea deja că este o extensie, dar nu este deloc totul.
Acest articol 12 include un arbore de decizie în anexa 2.
Iar în acest arbore decizional au fost introduse, ca să spunem așa, puncte noi, care ar trebui
să fie suficiente de la sine, conform formulării anterioare, un an deja pe masă.
De exemplu, o gripă umană cauzată de un nou subtip, adică o gripă umană cauzată de un nou subtip,
poate fi o condiție prealabilă sau un pretext pentru declararea unei urgențe sanitare globale.
Sau o infecție severă în care nu poate fi exclusă transmiterea de la om la om.
Unde poți exclude transmisia de la om la om?
Apoi, toată această idee: o SĂNĂTATE, care este un concept, un întreg corp de gândire care a fost
subiectul a numeroase articole științifice timp de aproximativ 15 ani, care presupune în cele din urmă că
o amenințare, o amenințare pentru sănătate nu vine doar de la viruși, ci poate veni și
din mediul înconjurător, din lumea animală, din declinul biodiversității.
Nimic din toate acestea nu este contestat.
Dar toate acestea pot constitui un motiv, un pretext pentru a declara o
urgență globală în domeniul sănătății.
Cu alte cuvinte, în cazuri extreme, creșterea nivelului de CO2 sau a temperaturilor - avem deja
declarații foarte clare din partea lui Tedros în acest sens - poate, în opinia sa, să constituie baza
sau pretextul pentru o urgență de sănătate globală.
Ei spun: avem temperaturi mai ridicate, sunt mai multe atacuri de cord, pentru că sunt mai multe atacuri
de cord, trebuie să introducem măsuri de sănătate.
Sau ai văzut-o vara trecută: Planurile de urgență pentru căldură în Germania.
Ce înseamnă asta?
Acest lucru înseamnă că lista de precondiții - eu spun pretexte - pentru o pandemie și, prin
urmare, pentru declararea unei situații de urgență, se extinde la infinit.
Nu mai poate fi restrânsă.
Așa o numim noi, avocații o numesc arbitraritate.
Când poți spune pentru orice motiv: Începând de astăzi, este din nou stare de urgență, fără frontiere.
Există o lipsă de standarde clare.
Practic, în toate constituțiile avem o interdicție a arbitrariului.
Și am înlocuit arbitrariul conducătorilor absolutiști cu principiul legalității.
Acest lucru înseamnă că trebuie să existe standarde clare și că trebuie
să fie posibilă verificarea acestora.
Acesta este primul punct de critică.
Cine protejează în cele din urmă - cine apasă butonul de oprire?
Cine spune când o pandemie nu mai este necesară?
Cine poate spune?
Nimeni, cu excepția cazului în care întreaga Adunare Mondială a Sănătății se reunește și cere acest lucru.
Așadar, acestea sunt unele dintre elementele de bază ale oricărei
constituții democratice care sunt afectate aici.
Voi reveni asupra acestui aspect la final, în evaluarea mea generală.
Ceea ce vreau să spun este că în fiecare țară, fie că este vorba de Liechtenstein sau de Elveția, avem
elemente de bază ale constituției noastre, care sunt condițiile prealabile pentru a avea o democrație.
Și ele sunt recognoscibile, pot fi definite, la fel ca funcțiile vitale ale oamenilor, cum ar fi respirația,
circulația sângelui, sistemul imunitar și somnul.
Dacă pur și simplu dezactivați unul dintre aceste elemente, persoana va muri mai devreme sau mai târziu.
Fiecare democrație are astfel de cerințe de bază.
Să mergem mai departe.
În mass-media se întâmplă adesea ca atunci când se menționează acest lucru, să fie negat sau să se
facă o declarație: Este vorba doar de o recomandare.
Da, în trecut, poate că așa a fost gândit și, de fapt, dacă vă uitați la Constituția OMS,
articolul 2, și citiți toată această listă lungă, ajungeți la concluzia că..:
OMS a fost concepută ca o organizație consultativă internațională.
Oferă expertiză, o platformă, aceștia sunt experții și puteți obține cunoștințe de acolo.
Acesta a fost conceptul de bază.
De ce spun acum că aceste recomandări sunt obligatorii?
Citez trei articole din amendamentele propuse ca dovadă.
Art. 1 Articolul de definiție
Până în prezent, aceste recomandări [...] recomandări au fost caracterizate ca fiind neobligatorii.
Lipsa de obligativitate ca trăsătură de caracter va fi sau ar trebui să fie eliminată.
Actuala propunere este în discuție de un an.
Acesta este primul punct. Apoi, al doilea element al propunerilor: Articolul 13 A
Spune - o voi traduce direct - părțile contractante recunosc OMS ca autoritate conducătoare sau
conducătoare și coordonatoare și - iată că începe - ele ([...] se angajează să
urmeze [...] = limbaj juridic englezesc):
Vă angajați să respectați recomandările OMS.
Vă angajați să le respectați.
Dacă semnați un astfel de tratat, atunci acesta reprezintă o obligație
în temeiul dreptului internațional.
Bineînțeles, da, voi merge mai departe. Voi veni la următorul punct.
Art. 42 Un articol existent, dar cu unele completări.
Până în prezent, s-a spus doar în legătură cu măsurile de sănătate, care nu erau încă sub formă de
recomandări, că acestea ar trebui să fie inițiate de statele membre [...] sunt
inițiate și finalizate fără întârziere [...].
Și acum încă mai scriu în acest articol:
Cum rămâne cu recomandările temporare și recomandările permanente care
anterior erau pur și simplu neobligatorii?
Ei vor... [...] sunt inițiate și finalizate fără întârziere
Ele trebuie începute, trebuie începute și finalizate fără întârziere.
Cam asta este terminologia în armată, în armată.
Executați imediat, marș.
Acesta este un ordin.
Interpretate conform principiului încrederii - tratatele, tratatele internaționale sunt interpretate
conform principiului încrederii - adică în conformitate cu Convenția de la Viena
privind dreptul tratatelor internaționale.
Explică totul foarte bine.
O persoană rezonabilă nu poate înțelege acest lucru ca fiind altceva decât un ordin.
Pe scurt, am menționat doar trei articole. Există și alte indicii.
În cazul în care un stat o face obligatorie din punct de vedere juridic, atunci aceasta este
o obligație în temeiul dreptului internațional.
De ce? La articolul 18 din regulamentele de sănătate existente, avem un catalog de recomandări posibile
care nu au fost anterior destinate să fie obligatorii.
Și aici am subliniat ceea ce mă îngrijorează în mod deosebit.
Și anume recomandarea ca un stat să poată impune vaccinarea sau un alt tip de precauție, profilaxia.
Sau puneți în aplicare o carantină aici, de exemplu, sau alte măsuri sanitare pentru persoanele suspecte.
Oricine a urmărit terminologia din diversele ordonanțe din ultimii trei ani, inclusiv din Legea elvețiană
Covid-19, din ordonanțe, inclusiv din Legea privind epidemiile, apropo:
persoane suspecte de a fi infectate.
Toți au fost, atâta timp cât nu au putut dovedi că au fost imunizați,
recuperați sau testați negativ, sau trei G-uri.
Iar două G-uri s-au recuperat sau au fost vaccinate.
Toți ceilalți au fost considerați suspecți de a fi infectați.
Iar persoanele suspectate de infectare au fost supuse unor măsuri mai stricte, ceea ce
înseamnă că nu au avut acces la drepturile lor fundamentale sau la viața publică.
Iar astfel de oameni ar trebui să fie cu siguranță puși în carantină - în
Australia au fost construite tabere de carantină.
Acestea nu au fost puse în funcțiune pe scară largă, dar acest lucru va deveni posibil.
Nu spun că acest lucru se va întâmpla, dar va fi posibil.
Da, acesta este un angajament.
Mulți oameni spun în acest moment: "Dar acest lucru nu va fi pus în aplicare.
Un angajament fără executare militară, nu interesează pe nimeni.
Da, s-ar putea să fie corect, această declarație pentru tratatele internaționale cutumiare
în care sunt implicate drepturile de pescuit.
Aici, dacă majoritatea statelor consideră că există o urgență sanitară, atunci aceasta are o
componentă militară pentru majoritatea statelor.
Atunci ce este planificat?
În primul rând, există un comitet de punere în aplicare care trebuie să verifice dacă
statele implementează efectiv aceste ajustări.
Această comisie va trebui să raporteze această neconformitate Adunării pentru sănătate.
Apoi, există un Comitet de conformitate, care are un mandat similar, și care va trebui să raporteze acest
lucru Adunării Sănătății, adică totul în conformitate cu noile propuneri după Adunarea Sănătății.
Iar adunarea pentru sănătate, care este responsabilă, este responsabilă de monitorizarea
punerii în aplicare și poate lua decizii.
Tot ceea ce hotărăște majoritatea Adunării Sănătății trebuie să fie făcut.
Și apoi se pot decide sancțiunile.
Știți că există sancțiuni în alte contexte.
Apoi, nu uitați că există și alte organizații globale, cum ar fi ONU.
De asemenea, ONU poate lua măsuri împotriva membrilor care au încălcat legea.
Apoi avem sancțiuni comerciale normale, de exemplu, care sunt sancțiuni
ale UE sau restricții de călătorie.
Pe scurt, va fi posibil să strângeți șuruburile.
Acest lucru poate fi foarte sensibil, chiar dacă nu este vorba de o armată militară care
ar putea invada, pentru că un stat nu o face.
Și, nu în ultimul rând, să nu uităm de Banca Mondială.
Banca Mondială joacă un rol major în finanțarea OMS.
Banca Mondială poate juca, de asemenea, un rol decisiv în influențarea politicii prin înăsprirea
condițiilor de creditare pentru țări întregi.
În regulă, deci, concluzia intermediară: noi recomandări obligatorii.
Acest lucru înseamnă că OMS dispune de o marjă de manevră maximă, și în acest caz fără posibilitatea
de revizuire cu puteri executive de facto.
Nu spun că OMS ordonă în mod direct o carantină, dar OMS spune pur și simplu:
Recomandăm carantină în toate statele care ating un prag de un anumit procent cu acest test.
Iar statul va spune: "Am atins acest prag, am testat cu exact acest test și nu vrem să ne încălcăm obligațiile
care ne revin în temeiul dreptului internațional.
Și uite așa funcționează. Este ca un joc de domino.
Trebuie să fiți realist în această privință, ținând cont de experiența din ultimii trei ani.
Da, acest lucru înseamnă că, de facto, soluțiile individuale diferențiate, așa cum au
făcut, într-o anumită măsură, Danemarca și Suedia, de exemplu, sunt de facto imposibile.
Protecția juridică și securitatea juridică nu vor mai exista.
Ajung la un al treilea punct, foarte important, dacă nu chiar cel mai important dintre toate.
Un lucru pe care l-am văzut deja foarte clar în trecut și, deși nu mai suntem sub amenințarea
imediată a lui Covid-19, cenzura încă prevalează.
Este destul de dificil și astăzi să găsești un articol în publicațiile științifice, chiar și în alte părți,
de exemplu în NZZ, care să aibă o opinie diferită de cea a OMS cu privire la beneficiile unui
test PCR - ce poate spune, ce nu poate spune!
Pur și simplu pare să existe un fel de consens social conform căruia există doar această opinie.
Cenzura factuală sau controlată de OMS, cel puțin în viitor OMS va fi autorizată legal să
ia în propriile mâini acest tip de cenzură.
Cum recunoști acest lucru?
Aici ne aflăm încă în procesul de adaptare a regulamentelor internaționale în materie de sănătate,
propunere: art. 44, lit. h, care prevede pur și simplu că statele părți trebuie să colaboreze și să se
sprijine reciproc pentru a preveni difuzarea de informații false sau nesigure și că
trebuie să se sprijine reciproc pentru a contracara aceste informații false.
Există câteva dispoziții similare în Regulamentul sanitar internațional.
Iar acum, totul pare să fie atât de important pentru OMS, dar și pentru ONU, încât această logică a
fost consacrată și în tratatul privind pandemia, Tratatul OMS privind pandemia, articolul 18.
Recomand tuturor reprezentanților mass-media care depind de posibilitatea de a disemina
informații și de a prezenta un schimb liber de opinii să citească articolul 18.
Este un coșmar!
Aici, sub titlul de comunicare și conștientizare publică, se urmărește combaterea infodemiei.
Ideea acestui termen este că informațiile false sunt la fel de periculoase ca o pandemie, ca un virus.
Așadar, informația greșită este virusul care trebuie combătut.
Așadar, disfuncțiile false, înșelătoare sau dezinformarea trebuie combătute.
Acesta este un mandat foarte activ pentru state, foarte activ.
Veți găsi această logică și în comunicările de la ONU, mă refer la comunicatul de presă public din 22
septembrie anul trecut, Adunarea Generală a ONU, s-a spus că aceasta
este una dintre cele mai mari probleme.
Apoi, există diverse comunicări din partea WEF: cea mai mare problemă cu care se
confruntă omenirea astăzi este dezinformarea.
Cred că, dacă oamenii de știință se pot confrunta între ei într-un discurs deschis pe o scenă
deschisă, atunci este foarte probabil să afle:
Ce înseamnă dezinformare și dezinformare aici?
Nu prin suprimarea lor.
Iar acest lucru duce pur și simplu la o întrebare foarte clară: Care este realizarea a
câteva mii de ani de umanitate, care este baza pentru orice proces decizional bun?
Fie în politică, în afaceri, în viața privată sau pentru o rețetă.
Este una singură - informațiile de bază trebuie să fie corecte și nu trebuie să fiți manipulat,
nici de presiunea timpului, nici de alte manipulări.
Și există situații de urgență, recunosc asta, am fost și eu în armată - nouă sute de zile de
serviciu militar - mi-a plăcut foarte mult, nu regret nici măcar o zi de serviciu.
Dar, la un moment dat, amenințarea imediată va dispărea și apoi va trebui să revenim încet la normalitate,
inclusiv în ceea ce privește informațiile.
Avem nevoie de informații libere, de dezbateri deschise și fără manipulare pentru știință,
altfel nu poate exista știință liberă și autentică.
În favoarea unei justiții echitabile, audiatur et altera pars (să fie ascultată și cealaltă parte), și
este elixirul de bază al democrației prin excelență.
Dacă îi luăm acest lucru, atunci nu vom avea o știință funcțională.
Atunci nu poate exista știință, nu poate exista democrație, nu poate exista justiție corectă.
Și iată că nu avem nicio dovadă că acestea sunt cu adevărat sigure, nici măcar în ceea ce privește
recomandările de vaccinare și substanțele experimentale pentru care nu avem încă studii pe termen lung.
Dacă oamenilor li se spune apoi: "Sunt sigure și eficiente", atunci trebuie să știm pur și simplu:
Există un drept internațional obligatoriu, care a fost creat pe baza cunoașterii atrocităților din cel de-al
doilea război mondial, există un pact internațional privind drepturile civile și politice,
articolul 7, există o dispoziție obligatorie.
Iar această dispoziție obligatorie prevede că nimeni nu poate fi supus unor experimente medicale
sau științifice fără consimțământul său voluntar.
Sunt mulți oameni care spun: despre ce vorbiți, unde au fost făcute teste, nu este comparabil.
Ei bine, aruncați o privire la aceste substanțe - nu acesta este subiectul aici - dar dacă nu au fost
testate suficient de mult timp și nu aveți nicio idee despre potența reală, efectul real, lipsa
de efect și, în special, efectul nociv, atunci acestea sunt de natură experimentală.
Și acest lucru se aplică chiar și în cazul unei urgențe publice, este dreptul internațional obligatoriu.
Este esențial să se țină cont de acest lucru atunci când se intervine în libera informare.
Această intervenție este neconstituțională în cel mai grav sens.
Și doar ca o reamintire: puteți merge în orice țară și veți găsi o hotărâre a curții supreme și o mare parte
din jurisprudența care spune că libertatea de opinie și libertatea de informare se numără printre
elementele funcționale indispensabile și fundamentale ale unei comunități democratice.
Nu poți menține democrația dacă începi să faci ceea ce facem și astăzi, să restricționezi opiniile, să
te estompezi - și asta se aplică și la reevaluare.
Dacă nu permiteți o reevaluare, atunci aceasta este o dovadă a unei evoluții
totalitare - iar acest lucru trebuie să ia sfârșit.
Și acum ajung la subiecte mai scurte, aproape am terminat.
Nu vă faceți griji, nu voi exagera, am fost instruit în mod clar.
Deci, asta s-a spus foarte repede aici.
Nu dispunem de mecanisme de corecție pentru statele membre care să facă
posibilă o corecție rapidă și promptă.
De exemplu, pentru a spune: "Stați, chiar avem o urgență globală de
sănătate? Poate Covid-22? Opriți-vă!
Nu există nicio modalitate de a apăsa un buton de oprire rapidă aici, sau recomandările OMS rapid - care
ar putea fi de a măsura o substanță sau o amenințare virală cu Test-X, de exemplu - nu există așa ceva.
De unde vine asta?
Da, nu e de mirare, până acum OMS a avut doar un caracter consultativ, un caracter informativ.
Pentru aceasta nu este necesar niciun mecanism de corecție.
Dar dacă începem acum să acordăm noi competențe OMS, să îi acordăm puteri obligatorii din punct de
vedere juridic, atunci acest lucru trebuie să fie legat automat de următoarele: Mecanismul de corecție
- Verificări și echilibre, acesta este cel mai normal lucru din lume.
Mă întreb: de ce nu s-a discutat acest lucru atât de mult timp, de ce nu a
început să fie discutat nici măcar astăzi?
Așadar, nu există mecanisme de corecție, iar acolo unde nu există nimic, nu pot
arăta nimic din modelele de contracte.
Apoi, responsabilitatea, imunitatea deplină, care se referă la același lucru.
Până în prezent, OMS a acționat doar în calitate de consultant.
Dar dacă li se permite să spună: Avem acum o stare de urgență și aceasta se va aplica pentru orice perioadă
de timp, iar dacă acest lucru are ca rezultat daune pentru statele membre, pentru economii, pentru
populație, deși ar fi trebuit să se recunoască faptul că nu au existat niciodată condițiile
pentru o stare de urgență, atunci trebuie să vorbim despre responsabilitate.
Dimpotrivă: imunitate totală ca și până acum și, de asemenea, scutire de taxe.
Și dacă întrebați apoi despre drepturile fundamentale - permiteți-mi să o spun în felul următor:
Până în acest moment, dacă putem vedea acest lucru, atunci nu ne poate păsa dacă statele membre ar scrie
acum un angajament important în favoarea drepturilor fundamentale în
actualul articol 3 ca o frunză de smochin.
Ați bifat asta, pot să o arăt imediat sau nu.
De ce?
Dacă instituiți un astfel de regim, dacă îi permiteți unei persoane, printr-o simplă pocnitură din degete,
să respire literalmente în microfon, la Geneva, la o conferință de presă și să respire
în microfon: Avem o altă urgență de sănătate.
Este suficient, nu este nevoie de nicio dovadă.
Dacă îi permiteți acestui om să facă recomandări, pe care știe foarte bine că statele membre trebuie să le
pună în aplicare, și dacă îi permiteți aceluiași om și echipei sale mici să definească ceea ce citim în
ziare, atunci judecătorul nu va citi nimic altceva decât atât și va spune același lucru ca înainte:
În vremuri de pandemii, autorităților trebuie să li se acorde o marjă mai mare de discreție și, atâta timp
cât acestea rămân în limitele recomandărilor OMS, noi, ca instanțe, nu avem posibilitatea de a interveni.
Punct și de la capăt, exact!
Acest lucru înseamnă că revizuirea judiciară este pur și simplu oprită.
Puteți scrie cât de mult doriți: Protecția drepturilor fundamentale trebuie să fie garantată.
Da, ce drepturi fundamentale ar trebui să protejăm?
Totul este conform recomandării OMS.
Și aceasta a fost experiența de până acum.
Cu toate acestea, vă voi arăta pe scurt această dispoziție, care este pur și simplu scandaloasă.
Da, sunt conștient de faptul că însuși grupul de experți al OMS a
criticat această dispoziție și a spus:
Nu se poate renunța la drepturile fundamentale - nu trebuie niciodată să punem accentul pe
protecția subjugantă a drepturilor fundamentale.
Dar adevărul este că, aici: Punerea în aplicare a acestor regulamente trebuie să se facă, până în
prezent, cu respectarea deplină a demnității, a drepturilor omului și a libertăților
fundamentale, iar acest lucru este subliniat și astăzi, și de aceea spun:
Să vă fie rușine, domnule doctor Tedros și, de asemenea, să vă fie rușine, doamnă Nora Kronig.
Ar fi trebuit să spună, în acest interviu ar fi trebuit să spună:
Da, NZZ și stimații noștri cititori, am fost și noi foarte supărați pe
acest lucru și pot să vă spun un lucru:
În calitate de Elveția, nu vom semna acest tratat atâta timp cât acesta prevede acest lucru.
Nu au făcut-o, prin urmare: Să vă fie rușine.
Trebuie să o spun așa, nu este posibil, nu este posibil deloc, este încă acolo.
Dar chiar dacă ar fi să fie inversat, așa cum am spus, din cauza acestui regim general - care este ca un
mecanism de putere - nu poate apărea în cele din urmă o protecție eficientă a drepturilor fundamentale.
Da, cine ne protejează demnitatea umană?
Evaluare constituțională? Am spus:
Există elemente de bază foarte, foarte esențiale ale unei democrații, ale oricărei
democrații, ale oricărei ordini constituționale, indiferent de țara în care ne aflăm.
Dacă îndepărtați doar unul dintre ele, democrația se va prăbuși.
Voi începe cu primele trei.
Am văzut libertatea de informare și interzicerea cenzurii.
Acesta este un pilon absolut al oricărei democrații, este zgâriat.
Numai acest lucru trebuie să ducă la anularea acestor contracte.
Poate v-ați dat seama cât de important este acest lucru pentru OMS, pentru ONU, pentru WEF și, întâmplător,
și pentru UE, legea privind serviciile digitale.
Societatea modernă, conducerea și elita modernă par să fie dependente de
necesitatea de a opera cu mijloace de cenzură.
Cât de departe am ajuns?
Da, apoi a doua: declararea pur și simplu a unei urgențe sanitare sau emiterea arbitrară de recomandări
fără standarde, fără posibilitatea de a adera la reguli clare sau la necesitate, principiul democrației.
Da, precum și principiul democratic conform căruia poporul însuși ar trebui să aibă dreptul de a decide.
În ce fel de stat de drept trăim?
Ar trebui să aibă un cuvânt de spus în ceea ce privește cele mai importante reduceri.
Dacă nu mai ai voie să mergi nicăieri timp de șase luni, șase luni, în multe țări așa a fost
cazul, fără aceste teste, atunci devine încet-încet o chestiune de legitimare democratică.
Iar oamenii, cum ar trebui să se articuleze oamenii dacă sunt dezinformați, dezinformați.
Dacă marea majoritate crede sincer:
Trăim într-o amenințare atât de extremă, încât nu avem altă opțiune decât să ne vaccinăm cu toții.
Cu alte cuvinte, procesul decizional nealterat al oamenilor este deja manipulat de libertatea de
informare, ceea ce duce, în cele din urmă, la subminarea gravă a principiului democrației.
Separarea puterilor și inhibiția puterilor, am spus-o.
De îndată ce aude cuvântul "pandemie", Curtea Supremă Federală de Justiție își încetează activitatea și
nu mai este eficientă în sfera sa de acțiune reală.
A fost înfricoșător pentru mine.
Am desfășurat foarte multe proceduri și nu s-a ajuns la nicio hotărâre concludentă.
Ni s-a spus pur și simplu: Nu ne interesează dovezile.
Apropo, am reușit să raportez o excepție:
Decizia Curții Supreme Federale, noiembrie 2021, Curtea Supremă Federală a spus de fapt:
Da, am văzut cu toții masele dumneavoastră de dovezi pe tema testelor PCR, nu era nevoie să le prezentați
pe toate, este de notorietate generală că un test PCR nu este adecvat ca dovadă a unei boli.
Acest lucru se află în decizia 2C_228/2021 - puteți citi despre aceasta acolo.
Apoi, există separarea puterilor, protecția efectivă a drepturilor omului, care se
referă întotdeauna la protecția efectivă.
Uite, dacă acest lucru este pur și simplu scris undeva ca o declarație - știu că este scris în x locuri în
tratatul privind pandemia - nu trebuie să-mi spuneți.
Factorul decisiv este următorul:
Trebuie să fie de încredere! (în germană: trebuie să fie practic de încredere), Es muess eifach verhebe!
Și uite ce au făcut cu bătrânii.
Nu vreau să lămuresc sau să aduc în discuție povești vechi, dar acesta a fost
un subiect foarte, foarte greu - uite.
Pot să vă spun că, din momentul în care am intentat primul proces și am dat un interviu, oamenii au crezut
că sunt centrul național de urgență al Elveției.
Telefonul nu înceta să sune și aș putea scrie cărți despre aceste experiențe.
Oamenii trebuiau să îndure acest lucru pentru a-i proteja pe alții.
Acest lucru i-a afectat pe cei în vârstă și i-a afectat pe cei cărora nu li s-a spus adevărul
înainte de injectarea ARNm și care acum sunt lăsați în voia sorții, permiteți-mi să o spun așa.
Și încă un cuvânt cheie: suveranitate:
Și aici mă adresez tuturor celor care poartă responsabilitatea în astfel de momente,
care trebuie să își asume responsabilitatea.
Presupun că fiecare suveranitate, fiecare suveranitate statală, dorește să se poată baza pe propria judecată,
pe judecata propriilor experți, și nu dorește să i se spună ce să facă la nesfârșit, la nesfârșit,
atunci când își dă seama că am putea face altfel.
De asemenea, am putea să ne protejăm și mai eficient prin măsuri mai blânde.
Sau am putea să începem încet să ne ocupăm de tineri și să ne transferăm resursele de la lupta împotriva
pandemiei înapoi în dezvoltarea tinerilor, în educația școlară sau în tratamente medicale
adecvate, într-un sistem de sănătate adecvat.
Un stat trebuie să fie capabil să își stabilească în mod real propriile priorități.
Dacă adoptăm acest sistem cu aceste două contracte pandemice, atunci nu va mai fi
autodeterminat, ci va veni de sus sub denumirea de pregătire pentru pandemii.
Așadar, trebuie să ajung la final.
Foarte important - îl rezum cu această imagine:
Imaginea calului troian.
Reglementările internaționale în materie de sănătate au fost concepute constituțional - constituția OMS -
ca fiind dispoziții tehnice, de reglementare de importanță minoră, care pot și ar
trebui să fie aprobate de Adunarea Mondială a Sănătății cu o majoritate simplă.
Iar acum introduc în el lucruri care au fost descrise în Iliada sau în această poveste a Troiei - ca și
calul troian - lucruri care sunt extrem de dăunătoare.
Trebuie să ne uităm la aceste regulamente internaționale de sănătate în conformitate cu ceea
ce conțin, acest lucru este foarte important.
Puneți întrebări în calitate de reprezentant, de reprezentant al poporului sau de ființă umană:
Care sunt consecințele pentru noi în cele din urmă? Pentru democrație,
pentru sănătatea noastră, pentru economie?
Și apoi trebuie să o tratezi.
Cu alte cuvinte, avem nevoie de o dezbatere publică, avem nevoie de un vot, în fiecare parlament,
bineînțeles, și, mai presus de toate, avem nevoie de o acoperire mediatică care să reflecte în sfârșit toate
aceste aspecte și să le facă cunoscute oamenilor.
Bine.
Foarte important, continuați să analizați întrebarea: Cine finanțează de fapt OMS?
Pe site-ul web al OMS veți găsi o mulțime de informații importante.
În urmă cu aproximativ doi ani, a fost subliniat și deplâns pentru prima dată, în mod foarte clar, faptul
că doar 16-17 % din bugetul bienal total al OMS este finanțat din
contribuțiile obișnuite ale statelor membre.
În rest, OMS depinde - ca un fel de suplicant - de obținerea banilor de undeva.
Dacă te uiți mai atent, arată puțin diferit.
Și asta este aici:
Contribuțiile obligatorii obișnuite - tocmai am făcut o estimare sigură - sunt în
continuare sub 20 de procente în prezent, ceea ce se numește contribuții evaluate.
Se spune că există un tip de evaluare, o evaluare fiscală în funcție de circumstanțele fiecărui stat.
Taxele de membru sunt calculate pe această bază.
Așadar, mai puțin de 20 la sută, iar peste 80 la sută provin din contribuții voluntare.
Dintre acestea, mai mult de 80 % contribuții voluntare, 95 %, adică practic 100 %, sunt legate de
specificații clare ale scopului, de alocare, foarte clar de specificații de utilizare și o
mică proporție fără specificații de utilizare.
Puteți vedea acest lucru direct de pe site-ul OMS, exact cifrele pe care tocmai le-am menționat.
Pur și simplu căutați termenii Contribuții voluntare - specificate, adică cu o specificație precisă a
utilizării preconizate, și Contribuții voluntare - tematice, care reprezintă o specificație
ceva mai extinsă a utilizării, de exemplu:
Acesta trebuie utilizat în legătură cu injecțiile de ARNm sau cu metodele de testare sau ceva similar.
Asta ar fi tematic.
Dar, în general, OMS nu este liberă în utilizarea sa.
Ce rol joacă acest lucru?
Scuze, am aruncat un articol din prezentare, dar îl citez acum din memorie.
Constituția OMS, există vreo prevedere constituțională?
Articolul 37 are ca scop tocmai să interzică OMS să se lase presată, manipulată sau controlată în
vreun fel de către orice influență externă în afara acestui proces democratic al OMS.
Căutați articolul 37.
Așadar, când vedeți această proporție mare de contribuții voluntare, și dacă mergeți
cu o pagină mai departe pe pagina de start a OMS, și apoi aruncați o privire:
Aceasta este aici în funcție de mărimi - clasamentul în funcție de mărimea
contribuțiilor de contribuții voluntare reale.
Așadar, este vorba doar de contribuțiile voluntare cu un scop precis.
Pe primul loc se află Germania, cu puțin sub un miliard, deci 952 de milioane, ceea ce
este, desigur, foarte mic, nu se poate citi în spate, deci puțin sub un miliard.
Apoi vine Fundația Bill și Melinda Gates, care în mod clar nu este un stat și nu urmărește
niciun scop de drept public, cu 592 de milioane.
Scopul principal este de a promova vaccinarea, 0,6 miliarde de euro.
Urmează apoi Statele Unite, cu aproximativ 0,45 miliarde.
Și apoi Bill & Melinda Gates apare din nou, ascunsă indirect în rochia Alianței GAVI.
Știu că este puțin exagerat.
Alianța pentru vaccinuri este susținută de state, în principal de state.
Dar investiția de intrare - investiția de înființare - și mai ales în management, în conducere, Fundația
Bill și Melinda Gates a jucat un rol foarte decisiv.
Chiar și astăzi, aproape că se poate spune că dansează pe această melodie.
Puteți face asta, trebuie să o adunați, este o asociație de interese cu unicul scop de a
promova o tehnologie foarte specifică a substanțelor vaccinale, adică să fie declarată obligatorie.
Și dacă adunăm toate acestea, obținem peste un miliard.
Acestea sunt cifre care sunt pe masă în termeni concreți și sunt la dispoziția oricui, inclusiv
a jurnaliștilor, pentru a explica contextul Alianței GAVI un pic mai corect, un pic mai precis.
Insist însă, se poate dovedi că aceste două blocuri sunt de adunat și, prin
urmare, oarecum provocator de exagerate:
Bill Gates este, direct și indirect, cel mai important finanțator în domeniul contribuțiilor voluntare.
Și asta nu e tot.
Bill Gates a dat un interviu la Forumul Economic Mondial în ianuarie 2019 și a spus chiar el:
Cea mai bună investiție - randament al investiției, 1 din 20 - este investiția în vaccinare.
Puteți citi despre acest lucru în acest articol:
Cea mai bună investiție a mea a transformat 10 miliarde în 200 de miliarde de dolari americani în
beneficii. (Cea mai bună investiție a mea a transformat 10 miliarde în beneficii în
valoare de 200 de miliarde de dolari americani.)
Și asta nu e tot.
Uitați-vă la asta: Aici Corona începe în ianuarie 2020, aici ianuarie 2020, iar înainte de Corona, în
septembrie 2019, Bill Gates investește în Biontech la o valoare pe acțiune de 18 dolari
americani 10 (18,10 dolari), în jurul lunii septembrie, deci cu trei luni înainte.
Apoi au apărut, destul de interesant, mai multe apariții televizate ale acestui om,
care nu numai că face reclamă masivă la acest produs, dar spune că o face:
Suntem în siguranță doar atunci când toată lumea a fost vaccinată.
Este deja - este un număr mare.
Și vinde în momentul în care aceste acțiuni valorează 300 de dolari americani pe acțiune și apoi spune:
Da, le-am vândut pentru că, până la urmă, nu sunt atât de eficiente.
Da, de fapt, a spus cam același lucru:
Am fost un pic dezamăgiți de eficiența lor.
Dar și-a făcut profitul, factorul 16,5.
O astfel de situație trebuie cel puțin analizată în cadrul unei tranzacții cu informații privilegiate.
Trebuie cel puțin să scrieți despre asta în ziare.
Cum se poate ca cineva a cărui principală meserie este să promoveze și să vândă vaccinuri să
facă o asemenea crimă încât să știe totul dinainte?
Nu trebuie să păcăliți un avocat și nici eu nu vă cred.
Ei bine, în cele din urmă, aș dori doar să vă atrag atenția asupra acestui lucru:
Nu este singurul.
Nu vreau să dau impresia că există doar un singur tip rău și că dacă îl aducem în fața instanței,
atunci - nu, vreau să arăt un sistem, un exemplu de sistem, că există interese economice aici.
Există pur și simplu interese economice și știm asta din viața de zi cu zi.
Este ceva complet normal.
Doar că unii au o putere de negociere și o putere financiară ceva mai mare decât alții.
Și trebuie să ai grijă și de asta.
Trebuie să faceți acest lucru transparent.
Aceasta este, de asemenea, o parte esențială pentru a face față pandemiei de coronavirus din 2020.
Altfel, funcția OMS nu este de a ne proteja sănătatea, ci, din păcate, de a face favoruri
investitorilor, investitorilor în vaccinuri.
Ce trebuie făcut?
Cel mai important lucru - dacă vă amintiți diapozitivul - care este baza pentru orice decizie bună?
De aceea, cel care se leagă veșnic să testeze dacă inimă la inimă se găsește ...
Iluzia este scurtă, regretul este lung.
Nu vreau să fac pe deșteptul de nouă ori.
Aș prefera să nu mai țin nicio prelegere, ci să răspândiți aceste cunoștințe, să le
transmiteți mai departe și să inițiați o discuție cu prietenii și cunoscuții voștri.
Și când această problemă va ajunge în sfârșit acolo unde îi este locul, și anume în parlamente.
Ceea ce am spus aici... (publicul aplaudă)
... acolo îi este locul, acolo îi este locul și acolo are loc procesul decizional.
Și asta include, desigur, interesul public - interesul public este mai mult decât dovedit, interesul public
aproape că ne copleșește, ceea ce înseamnă că ar trebui să fie prezentat în mass-media, de ambele părți.
(publicul aplaudă)
Și acesta nu este doar sentimentul subiectiv al oamenilor din Liechtenstein aici, în Triesen, ci pot
să vă spun că în toate țările pe care le-am vizitat până acum, oamenii reacționează exact în același mod.
Îl poți simți direct sub piele, așa este.
Și, pe această cale, aș dori să vă transmit salutări călduroase din partea colegilor
dumneavoastră democrați și a oamenilor din toate țările pe care le-am vizitat.
Puteți simți exact același lucru.
Nu sunt adepții teoriei conspirației, nu sunt extremiști de dreapta.
(publicul aplaudă)