Lichtenštejnská zájmová skupina INITIATIVE A pozvala 7. února 2024 na informační akci na téma
pandemické smlouvy WHO s právníkem Philippem Kruse.
INICIATIVA A znamená začátek, přehodnocení a vyjasnění.
Philipp Kruse se ve své prezentaci bude zabývat souvislostmi mezi pandemickou
smlouvou a mezinárodními zdravotnickými předpisy.
Jednoduše a srozumitelně přitom vysvětluje, co je v sázce, zejména v důsledku
změn mezinárodních zdravotnických předpisů.
Rád bych vám moc poděkoval za tato milá slova na úvod a za vřelé přivítání.
Na úvod bych rád řekl, že je pro mě velkou ctí, že k vám mohu dnes večer promluvit.
Dnes je s námi dědičný lichtenštejnský kníže.
Vaše Jasnosti, děkuji vám, že jste si dnes večer udělal čas.
Je mi velkou ctí, že vám to mohu přiblížit.
Je pro mě ale také velkou ctí, že je zde řada poslanců lichtenštejnského parlamentu, tedy zástupců lidu,
kteří si mohou udělat obrázek o této problematice.
A v neposlední řadě bych vás, kteří jste sem přišli, chtěl srdečně přivítat a poděkovat
vám za váš otevřený přístup k tomuto tématu.
Dovolte mi předem říci, že název dnešního večerního programu zní: Smlouvy WHO o pandemii.
To se samozřejmě týká dvou právních nástrojů, o nichž se v současné době diskutuje a vyjednává.
Na konci roku 2021, tedy téměř dva roky po začátku pandemie, se WHO a její členské státy rozhodly přenést
další kompetence na WHO, protože se domnívaly, že celý svět nebyl v roce 2020, resp. na
začátku roku 2020, na fenomén COVID-19 připraven a že WHO reagovala příliš slabě.
V prosinci, začátkem prosince 2021, pak bylo svoláno mimořádné Valné shromáždění, na kterém bylo rozhodnuto
o vyjednání a zajištění dvou samostatných právních nástrojů prostřednictvím dvou pracovních
skupin, které představují pilíře pro novou strukturu WHO, rozšířenou působnost WHO.
A proto musíme vždy mluvit o dvou smlouvách.
Jedním z nich je smlouva o pandemii, o níž nyní všichni mluví, skutečná nová smlouva, která dosud
neexistovala a pro jejíž schválení je třeba dvoutřetinové většiny na
květnovém Světovém zdravotnickém shromáždění.
Druhá je úpravou stávající mezinárodní smlouvy.
Jedná se o mezinárodní zdravotní předpisy.
Mezinárodní zdravotnické předpisy jsou rovněž smlouvou podle mezinárodního práva.
A protože podle logiky ústavy WHO jsou tyto mezinárodní zdravotnické předpisy pouze technickými
pokyny, bylo do ústavy WHO tehdy zapsáno, že tyto zdravotnické pokyny vyžadují pouze
prostou většinu hlasů Světového shromáždění WHO.
Takže příští květen prostá většina s důsledkem automatického vstupu v platnost.
To je obzvláště znepokojivé, protože právě v těchto vlastně technických zdravotnických
předpisech jsou zakotveny nejzávažnější změny, mnohem silnější než v pandemické smlouvě.
A proto se dnes večer z časových důvodů omezím výhradně na nejsilnější dopady
úprav mezinárodních zdravotnických předpisů.
To znamená, že se nebudu vyjadřovat k nové pandemické smlouvě po technické stránce, ale zaměřím se
na úpravu mezinárodních zdravotnických předpisů.
Zhruba jste slyšeli, kdo jsem.
Právnickou kvalifikaci jsem získal ve Švýcarsku, v Bernu.
Jsem Švýcar, absolvoval jsem švýcarskou vojenskou službu a od roku 1997 jsem právník, podnikatelský
právník se specializací na daňové právo a na konci roku 2020 jsem se rozhodl ve svůj prospěch:
Rád bych přispěl k přezkumu státních opatření prostřednictvím soudního řízení, k diskurzu
založenému na rozumu, k ústavnímu diskurzu.
A tak jsem se před dvěma lety začal stále více zajímat o WHO, a proto jsem
se na tuto oblast také specializoval.
Mohu vám však říci, že jde o činnost pro bono, která mi však přináší velkou čest, když mohu hovořit s
poslanci, politiky a také se zainteresovanými občany.
A protože máme opravdu jen málo času, přejdeme rovnou do medias res.
Zaměřuji se na nejdůležitější, nejzásadnější návrhy na úpravu těchto mezinárodních zdravotnických předpisů.
A já vám pak poskytnu své ústavní hodnocení a také se vyjádřím k otázce na konci:
Kdo vlastně financuje tuto Světovou zdravotnickou organizaci?
A kde jsou hnací síly?
Financují Světovou zdravotnickou organizaci samotné státy svými příspěvky, nebo působí i jiné síly?
Mezinárodní zdravotní předpisy (IHR)
Pokud přejdete na domovskou stránku WHO, vypadá nějak takto (obrázek domovské stránky je zobrazen).
Zvláště znepokojivé úpravy vidíme v šesti oblastech.
V šesti oblastech - projdu je jednu po druhé.
Ne všechny oblasti zaberou stejně času, první tři o něco více, poslední tři o něco méně.
Rád bych vám ukázal vše, co vám předkládám, můžete vidět z těchto zdravotních předpisů.
Můžete si to přečíst.
To jsem nevymyslel já.
A samozřejmě je třeba říci něco o vyjednávacím statusu:
Znovu a znovu čteme, když se k tomu vyjadřují oficiální představitelé, jako například
diplomatka Nora Kronigová v rozhovoru pro Neue Zürcher Zeitung z 5. prosince 2023:
Tyto současné návrhy úprav nejsou směrodatné.
Podívejte se, jednáme a budeme jednat až do začátku Světového zdravotnického shromáždění
a budeme muset mluvit o tom, co bude k dispozici a o čem se bude hlasovat.
Samozřejmě se tak úplně nemýlí.
Jednání probíhají a dojde k mnoha úpravám.
Tyto oblasti zde však zůstanou.
A proč?
Protože o tom státy mluví neustále.
Rád bych využil této příležitosti, abych vám to řekl.
To jsou základní kameny tohoto nového nařízení WHO.
A nezmizí až do května příštího roku.
Nyní první bod:
Z různých klauzulí je patrné, že generální ředitel WHO Dr. Tedros výrazně rozšiřuje
své možnosti vyhlášení výjimečného stavu.
Existuje řada ustanovení, podle kterých to můžeme poznat.
Jinými slovy, pokud někdo smí vyhlásit stav ohrožení veřejného zdraví, tak mi to federální soud
řekl ve všech mých dosavadních soudních případech:
V době pandemie mají orgány rozšířený prostor pro uvážení a my jako federální soud nemůžeme
do tohoto prostoru zasahovat, pokud se neprokáže, že orgány jednaly v rozporu s WHO.
Víte, co to znamená?
To znamená, že Spolkový soudní dvůr ve Švýcarsku dosud zastával stanovisko, že
Dokud se jedná o mezinárodní stav ohrožení zdraví, platí právo WHO.
To byla minulost.
Dobře, a v budoucnu to bude ještě důležitější.
Takto dokument vypadá, když jej vyhledáte na internetu.
Návrhy na úpravu jsou na stole veřejnosti přibližně od 1. prosince, tedy od 30. listopadu 2022.
Následně byly 6. února 2023 znovu vydány v poněkud atraktivnější podobě se stejným obsahem.
Jinými slovy, vše, co vám nyní předkládám, je na stole již více než rok a je k dispozici veřejnosti.
Jaký je právní základ pro tuto mezinárodní zdravotní pohotovost?
Mimochodem: Public Health Emergency of International Concern (PHEIC).
A protože jsme trochu v časové tísni, budu možná mluvit o PHEIC neboli
mezinárodní zdravotnické pohotovosti.
A to je již od roku 2007 právně závazné ve zdravotnických předpisech, zakotvených v článku 12.
To už existovalo dříve.
Na základě toho byla 30. ledna 2020 vyhlášena pandemická nouze způsobená koronavirem.
Tento stav byl zachován do začátku května 2023.
To jsou tři roky a tři měsíce, kdy jsme měli celosvětovou zdravotní pohotovost.
S mimořádným stavem jsou například spojena mimořádná povolení pro vakcíny, které by jinak neexistovaly.
Taková je současná právní situace.
Co je nového?
Zde jsem zkopíroval z textu - nyní by měla být možná nejen mezinárodní globální zdravotní
pohotovost, ale také regionální zdravotní pohotovost nebo předběžná fáze zdravotní pohotovosti.
Mohlo by to být tak, že... Máme také další ustanovení, právě v těchto úpravách, kde se říká:
K vyhlášení výjimečného stavu mohou vést i potenciální nebezpečí, která se zatím neprojevila.
Zde již vidíme, že se jedná o rozšíření, ale zdaleka to není všechno.
Tento článek 12 obsahuje rozhodovací strom v příloze 2.
A v tomto rozhodovacím stromu byly zavedeny nové body, které by podle předchozího znění
měly stačit samy o sobě, jeden rok již na stole.
Například lidská chřipka způsobená novým subtypem, tj. lidská chřipka způsobená novým subtypem,
může být předpokladem nebo záminkou pro vyhlášení celosvětového zdravotního ohrožení.
Nebo závažná infekce, u níž nelze vyloučit přenos z člověka na člověka.
Kde lze vůbec vyloučit přenos z člověka na člověka?
Pak celá tato myšlenka: Jedno ZDRAVÍ, to je koncept, to je celý soubor myšlenek, který byl předmětem mnoha
vědeckých článků po dobu asi 15 let, který nakonec předpokládá, že hrozba, ohrožení zdraví nepochází
pouze z virů, ale může pocházet také z životního prostředí, ze světa zvířat, z poklesu biodiverzity.
Nic z toho není zpochybněno.
To vše však může být důvodem, záminkou k vyhlášení celosvětové zdravotní pohotovosti.
Jinými slovy, v extrémních případech může zvyšující se hladina CO2 nebo rostoucí teplota - v tomto směru již
máme od Tedrose velmi jasná prohlášení - podle jeho názoru poskytnout základ nebo být
záminkou pro celosvětovou zdravotní pohotovost.
Říkají: máme vyšší teploty, je více infarktů, protože je více infarktů, musíme zavést zdravotní opatření.
Nebo jste ho viděli loni v létě: v Německu: plány nouzového vytápění.
Co to znamená?
To znamená, že seznam předpokladů - říkám záminek - pro pandemii, a tedy i pro
vyhlášení stavu nouze, se rozšiřuje do nekonečna.
Nelze ji již zúžit.
Tak tomu říkáme my, právníci tomu říkají svévole.
Když můžete z jakéhokoli důvodu říct: Od dnešního dne je opět vyhlášen výjimečný stav bez hranic.
Chybí jasné normy.
Zákaz svévole máme prakticky ve všech ústavách.
A svévoli absolutistických vládců jsme nahradili principem zákonnosti.
To znamená, že musí existovat jasné normy a musí být možné je kontrolovat.
To je první bod kritiky.
Kdo nakonec chrání - kdo stiskne tlačítko stop?
Kdo říká, kdy už pandemie není nutná?
Kdo to může říct?
Nikdo, pokud se nesejde celé Světové zdravotnické shromáždění a nepožádá o to.
Jedná se tedy o některé ze základních prvků každé demokratické ústavy, které jsou zde dotčeny.
K tomu se vrátím na konci v celkovém hodnocení.
Chci říci, že v každé zemi, ať už v Lichtenštejnsku nebo ve Švýcarsku, máme základní
prvky ústavy, které jsou předpokladem toho, abychom vůbec mohli mít demokracii.
A jsou rozpoznatelné, jsou definovatelné, stejně jako životní funkce člověka, jako je
dýchání, krevní oběh, imunitní systém a spánek.
Pokud jeden z těchto prvků jednoduše vypnete, člověk dříve či později zemře.
Takové základní požadavky má každá demokracie.
Pokračujme dále.
V médiích se často stává, že když se o tom mluví, je to popřeno nebo je
výrok vyřčen: To vše je jen doporučení.
Ano, v minulosti to tak možná bylo myšleno, a když se podíváte do ústavy WHO, do článku 2, a přečtete
si celý tento dlouhý seznam, dojdete k závěru:
WHO byla koncipována jako mezinárodní poradní organizace.
Poskytuje odborné znalosti, platformu, jsou to odborníci a můžete zde získat znalosti.
To byl základní koncept.
Proč nyní tvrdím, že tato doporučení jsou závazná?
Jako důkaz uvádím tři články navrhovaných změn.
Článek 1 Definice článku
Dosud byla tato doporučení [...] charakterizována jako nezávazná.
Nezávazný jako charakterový rys bude nebo by měl být vymazán.
Současný návrh se projednává již rok.
To je první bod. Pak druhý prvek návrhů: 13 A
Říká se tam - přeložím to přímo - smluvní strany uznávají WHO jako vedoucí nebo vedoucí a koordinující
orgán a - tady je to na místě - ([...] se zavazují řídit [...] = anglický právní výraz):
Zavazujete se dodržovat doporučení WHO.
Zavazujete se je dodržovat.
Pokud takovou smlouvu podepíšete, je to závazek podle mezinárodního práva.
Samozřejmě ano, půjdu dál. Přejdu k dalšímu bodu.
Čl. 42 Stávající článek, ale s některými doplňky.
Dosud bylo pouze v souvislosti s opatřeními v oblasti zdraví, která ještě neměla formu doporučení, řečeno,
že by měla být iniciována členskými státy [...], musí být zahájena a dokončena neprodleně [...].
A nyní stále píší v tomto článku:
A co dočasná a trvalá doporučení, která byla dříve čistě nezávazná?
Budou... [...] budou zahájeny a dokončeny neprodleně.
Mají být zahájeny, mají být zahájeny a dokončeny bez prodlení.
To je zhruba terminologie v armádě, v armádě.
Okamžitě proveďte, pochodujte.
To je rozkaz.
Výklad podle zásady spoléhání - smlouvy, mezinárodní smlouvy se vykládají podle zásady spoléhání - tedy
podle Vídeňské úmluvy o právu mezinárodních smluv.
Všechno krásně vysvětluje.
Rozumný člověk to nemůže chápat jinak než jako příkaz.
Stručně řečeno, zmínil jsem pouze tři články. Existují i další náznaky.
Celá věc, pokud ji stát učiní právně závaznou, je závazkem podle mezinárodního práva.
Proč? V článku 18 stávajících zdravotnických předpisů máme katalog možných
doporučení, která dříve neměla být závazná.
A zde jsem podtrhl to, co mě obzvláště znepokojuje.
Konkrétně doporučení, že stát může vyžadovat očkování nebo jiný typ preventivního opatření, profylaxi.
Nebo zde například zavést karanténu či jiná zdravotní opatření pro podezřelé osoby.
Každý, kdo sledoval terminologii v různých vyhláškách za poslední tři roky, včetně švýcarského
zákona Covid-19, ve vyhláškách, včetně zákona o epidemiích, mimochodem: osoby podezřelé z nákazy.
Všichni byli, pokud nemohli prokázat, že byli očkováni, uzdraveni nebo měli negativní testy, nebo tři G.
A dva G se uzdravili nebo byli očkováni.
Všechny ostatní byly považovány za podezřelé z nákazy.
Na osoby podezřelé z nákazy se vztahovala přísnější opatření, což znamenalo, že neměly přístup
ke svým základním právům ani k veřejnému životu.
A takoví lidé by rozhodně měli být v karanténě - v Austrálii byly vybudovány karanténní tábory.
Zatím nebyly uvedeny do provozu ve velkém měřítku, ale bude to možné.
Neříkám, že se to podaří, ale bude to možné.
Ano, to je závazek.
Mnoho lidí pak v tomto okamžiku říká: "Ale to se přece nedá prosadit.
Závazek bez vojenského vymáhání nikoho nezajímá.
Ano, to může být správné, toto tvrzení se týká mezinárodních smluv, které se týkají práv k rybolovu.
Pokud se většina států domnívá, že se jedná o stav ohrožení zdraví, má to
pro většinu států vojenskou složku.
Co se tedy plánuje?
Za prvé, existuje prováděcí výbor, který má za úkol kontrolovat, zda státy tyto úpravy skutečně provádějí.
Tento výbor bude muset o tomto nedodržení informovat Zdravotnické shromáždění.
Pak je tu Výbor pro dodržování předpisů, který má podobnou působnost, a ten to bude muset
oznámit zdravotnickému shromáždění, tj. vše podle nových návrhů po zdravotnickém shromáždění.
Zdravotnické shromáždění, které je odpovědné, je odpovědné za sledování
provádění a může přijímat rozhodnutí.
Vše, o čem rozhodne většina Zdravotnického shromáždění, musí být splněno.
A pak lze rozhodnout o sankcích.
Víte, že v jiných souvislostech existují sankce.
Nezapomeňte, že existují i další zastřešující organizace, jako je OSN.
OSN může rovněž podniknout kroky proti členům, kteří se provinili.
Pak tu máme běžné obchodní sankce, což jsou například sankce EU nebo cestovní omezení.
Zkrátka bude možné šrouby dotáhnout.
To může být velmi citlivé, i když se nejedná o vojenskou armádu, která by mohla
provést invazi, protože stát to nedělá.
A v neposlední řadě nesmíme zapomenout na Světovou banku.
Světová banka hraje významnou roli ve financování WHO.
Světová banka může hrát rozhodující roli při ovlivňování politiky také tím, že
zpřísní podmínky poskytování úvěrů celým zemím.
Dobrá, takže prozatímní závěr: nová závazná doporučení.
To znamená, že WHO má maximální manévrovací prostor, a to i v tomto případě bez
možnosti přezkumu s faktickou výkonnou mocí.
Neříkám, že WHO přímo nařizuje karanténu, ale WHO prostě říká:
Doporučujeme karanténu ve všech státech, které tímto testem dosáhnou takového a takového procenta.
A stát řekne: dosáhli jsme této hranice, vyzkoušeli jsme přesně tento test a nechceme
porušit svůj závazek podle mezinárodního práva.
A tak to funguje. Je to jako hra domino.
V tomto ohledu musíte být realističtí a vzít v úvahu zkušenosti z posledních tří let.
Ano, to de facto znamená, že diferencovaná individuální řešení, jak to do jisté míry udělalo
například Dánsko a Švédsko, jsou de facto znemožněna.
Právní ochrana a právní jistota již nebudou existovat.
Dostávám se ke třetímu, velmi zásadnímu bodu, ne-li nejzásadnějšímu ze všech.
Něco, co jsme již v minulosti velmi jasně viděli, a přestože nás Covid-19 již
bezprostředně neohrožuje, cenzura stále převládá.
Ještě dnes je poměrně obtížné najít ve vědeckých publikacích, a to i jinde, například v
NZZ, článek, který by měl na přínos PCR testu jiný názor než WHO - co naplat, co naplat!
Zdá se, že prostě existuje jakýsi společenský konsenzus, že existuje pouze tento názor.
Faktická cenzura nebo cenzura řízená WHO, přinejmenším v budoucnu bude WHO právně
oprávněna vzít tento typ cenzury do svých rukou.
Jak to poznáte?
Zde jsme stále v procesu úpravy mezinárodních zdravotnických předpisů, návrh: čl. 44, Littera h,
který jednoduše říká, že smluvní státy by měly spolupracovat a vzájemně se podporovat při předcházení
šíření nepravdivých nebo nespolehlivých informací a že by se měly vzájemně podporovat
při potírání těchto nepravdivých informací.
V Mezinárodním zdravotním řádu je několik podobných ustanovení.
A nyní se zdá, že celá věc je pro WHO i pro OSN tak důležitá, že tato logika byla zakotvena i v pandemické
smlouvě, v článku 18 pandemické smlouvy WHO.
Doporučuji všem zástupcům médií, kteří si zakládají na tom, že mohou šířit informace a prezentovat
svobodnou výměnu názorů, aby si přečetli čl. 18.
To je noční můra!
V tomto případě se pod názvem komunikace a informovanost veřejnosti skrývá boj proti infodemii.
Myšlenka tohoto termínu spočívá v tom, že falešné informace jsou stejně
nebezpečné jako pandemie, podobně jako virus.
Špatné informace jsou tedy virem, proti kterému je třeba bojovat.
Je tedy třeba bojovat proti nepravdivým, zavádějícím nebo dezinformačním informacím, dysfunkcím.
Jedná se o velmi aktivní mandát pro státy, velmi aktivní.
Tuto logiku najdete i ve sděleních OSN, odkazuji na veřejnou mediální zprávu z Valného
shromáždění OSN z 22. září loňského roku, kde se uvádí, že se jedná o jeden z největších problémů.
Pak jsou tu různá sdělení WEF: největším problémem, kterému dnes lidstvo čelí, jsou dezinformace.
Myslím si, že pokud se vědci mohou utkat v otevřené diskusi na otevřené scéně, pak
na to s největší pravděpodobností přijdou:
Co je to dezinformace a dezinformace?
Ne jejich potlačováním.
A to jednoduše vede k velmi jasné otázce: Co je realizací několika tisíc let lidstva, co je
základem každého dobrého rozhodovacího procesu?
Ať už v politice, v podnikání, v soukromém životě nebo při přípravě receptu.
Je to jedno - základní informace musí být správné a nesmíte být manipulováni ani
časovým tlakem, ani jinými manipulacemi.
A jsou mimořádné situace, to připouštím, byl jsem také v armádě - devět set dní vojenské služby - opravdu
jsem si to užil, nelituji jediného dne služby.
V určitém okamžiku však bezprostřední ohrožení pomine a pak se musíte pomalu
vracet k normálu, a to i z hlediska informací.
Pro vědu potřebujeme svobodné informace, otevřenou diskusi a žádnou manipulaci, jinak
nemůže existovat svobodná a skutečná věda.
Ve prospěch spravedlivé spravedlnosti platí audiatur et altera pars (nechť je vyslyšena i druhá část)
a je základním elixírem demokracie par excellence.
Pokud to odstraníme, bude nám chybět funkční věda.
Pak nemůže existovat žádná věda, žádná demokracie, žádná spravedlivá justice.
A ejhle, nemáme žádné důkazy o tom, že jsou skutečně bezpečné, a to ani v případě tématu
očkovacích doporučení a experimentálních látek, pro které zatím nemáme žádné dlouhodobé studie.
Pokud se pak lidem řekne: Jsou bezpečné a účinné, pak to prostě musíme vědět:
Existuje závazné mezinárodní právo, které bylo vytvořeno na základě poznatků o zvěrstvech druhé
světové války, existuje mezinárodní pakt o občanských a politických právech,
článek 7, existuje závazné ustanovení.
A toto závazné ustanovení stanoví, že nikdo nesmí být podroben lékařským nebo
vědeckým pokusům bez svého dobrovolného souhlasu.
Mnoho lidí říká: o čem to mluvíš, kde byly nějaké zkoušky, to se nedá srovnávat.
No, podívejte se na tyto látky - to není předmětem tohoto článku - ale pokud nebyly dostatečně dlouho
testovány a nemáte představu o skutečné účinnosti, skutečném účinku, neúčinku a zejména škodlivém
účinku, pak se jedná o experimentální povahu.
A to platí i v případě stavu nouze, je to závazné mezinárodní právo.
To je třeba mít na paměti při zasahování do svobodných informací.
Tento zásah je v tom nejzávažnějším smyslu protiústavní.
A jen pro připomenutí: můžete jet do kterékoli země a najdete rozhodnutí nejvyššího soudu a množství
judikatury, které říkají, že svoboda názoru a svoboda informací patří k nepostradatelným a základním
funkčním prvkům demokratického společenství.
Demokracii neudržíte, pokud začnete dělat to, co děláme dodnes, omezovat názory,
vyhasínat - a to platí i pro přehodnocování.
Pokud nedovolíte přehodnocení, pak je to důkaz totalitního vývoje - a ten musí skončit.
A teď se dostávám ke kratším tématům, už jsem skoro u konce.
Nebojte se, nebudu to přehánět, dostala jsem jasné instrukce.
Takže to bylo řečeno velmi rychle.
Pro členské státy nemáme k dispozici žádné opravné mechanismy, které by umožnily rychlou nápravu.
Například říci: Počkejte, opravdu máme celosvětovou zdravotní pohotovost? Možná Covid-22? Přestaňte!
Neexistuje zde žádný způsob, jak rychle stisknout tlačítko rychlého zastavení nebo doporučení WHO -
což může být například měření látky nebo virové hrozby s konkrétním Test-X - nic takového neexistuje.
Odkud se to vzalo?
Ano, není divu, WHO měla dosud pouze poradní, informativní charakter.
K tomu není potřeba žádný opravný mechanismus.
Pokud však nyní začneme WHO udělovat nové pravomoci, udělíme jí právně závazné pravomoci,
pak to musí být automaticky spojeno s následujícím: mechanismus nápravy
- Kontrola a rovnováha, to je ta nejnormálnější věc na světě.
Ptám se sám sebe: proč se o tom tak dlouho nemluvilo, proč se o tom nezačalo mluvit až dnes?
Neexistují tedy žádné opravné mechanismy a tam, kde nic není, nemohu ze šablon smluv nic vykázat.
Pak odpovědnost, plná imunita, to je totéž.
WHO dosud působila pouze jako poradce.
Pokud však mohou říci: Pokud by bylo dovoleno, aby členské státy zavedly výjimečný stav, který bude
platit po libovolně dlouhou dobu, a pokud by to způsobilo škody členským státům, ekonomikám, lidem,
ačkoli by se mělo uznat, že podmínky pro výjimečný stav nikdy neexistovaly,
pak bychom museli mluvit o odpovědnosti.
Naopak: plná imunita jako dříve a také osvobození od daně.
A když se pak ptáte na základní práva - řeknu to takto:
Až potud, pokud to vidíme, nám může být jedno, zda členské státy nyní do stávajícího
článku 3 napíší velký závazek ve prospěch základních práv jako fíkový list.
To jsi vyškrtl, můžu to ukázat hned, nebo ne.
Proč?
Pokud nastavíte takový režim, pokud řeknete, že umožníte člověku pouhým lusknutím prstů, aby doslova
dýchal do mikrofonu, v Ženevě, na tiskové konferenci a dýchal do mikrofonu:
Máme další mimořádnou zdravotní situaci.
To stačí, žádný důkaz není potřeba.
Pokud tedy dovolíte tomuto člověku vydávat doporučení, o nichž dobře ví, že je členské státy musí provádět, a
pokud pak dovolíte, aby tentýž člověk a jeho malý tým určovali, co budeme číst v novinách,
pak soudce nebude číst nic jiného než to a bude říkat totéž co předtím:
V době pandemií musí mít úřady širší prostor pro uvážení, a dokud se drží doporučení
WHO, nemáme jako soudy možnost zasahovat.
Přesně tak, tečka!
To znamená, že soudní přezkum je jednoduše vypnut.
Můžete psát, jak dlouho chcete: Ochrana základních práv musí být zaručena.
Ano, jaká základní práva máme chránit?
To vše podle doporučení WHO.
A to je dosavadní zkušenost.
Přesto vám stručně ukážu toto ustanovení, které je jednoduše skandální.
Ano, jsem si vědom toho, že samotný panel expertů WHO toto ustanovení kritizoval a uvedl:
Bez základních práv se neobejdeme - nikdy nesmíme zdůrazňovat podřizování ochrany základních práv.
Ale faktem je, že zde: Provádění těchto nařízení musí být zatím v plném souladu s důstojností,
lidskými právy a základními svobodami, a to je dnes stále zdůrazňováno, a proto říkám:
Styďte se, pane doktore Tedrosi, a styďte se i vy, paní Noro Kronigová.
V tomto rozhovoru měli říct:
Ano, NZZ a naši vážení čtenáři, také nás to velmi rozzlobilo a mohu vám říci jedno:
Jako Švýcarsko tuto smlouvu nepodepíšeme, dokud v ní bude toto uvedeno.
Neudělali to, a proto: styďte se.
Musím to říct takhle, není to možné, vůbec to není možné, pořád to tam je.
Ale i kdyby se to obrátilo, jak jsem řekl, kvůli tomuto celkovému režimu - který je jako
mocenský mechanismus - nemůže nakonec vzniknout žádná účinná ochrana základních práv.
Ano, kdo chrání naši lidskou důstojnost?
Ústavní posouzení? Řekl jsem:
Existují velmi, velmi podstatné základní prvky demokracie, každé demokracie, každého ústavního
pořádku, ať už se nacházíme v kterékoli zemi.
Pokud vezmete jen jeden z nich, demokracie se zhroutí.
Začnu prvními třemi.
Viděli jsme svobodu informací a zákaz cenzury.
To je absolutní pilíř každé demokracie, který je poškrábán.
Už jen tato skutečnost musí vést ke zrušení těchto smluv.
Možná jste si uvědomili, jak je to důležité pro WHO, OSN, WEF a mimochodem i
pro EU, zákon o digitálních službách.
Zdá se, že moderní společnost, moderní vedení a elity jsou závislé na tom,
že musí operovat s prostředky cenzury.
Jak daleko jsme se dostali?
Ano, pak druhá: prosté vyhlášení stavu nouze v oblasti zdraví nebo svévolné vydávání doporučení
bez norem, bez možnosti dodržovat jasná pravidla nebo nutnost, princip demokracie.
Ano, a také demokratický princip, že by lidé měli mít možnost rozhodovat sami.
V jakém právním státě to vlastně žijeme?
Měla by mít možnost rozhodovat o nejdůležitějších škrtech.
Pokud už nesmíte nikam po dobu šesti měsíců, šesti měsíců, v mnoha zemích tomu tak bylo,
bez těchto testů, pak se to pomalu stává otázkou demokratické legitimizace.
A lidé, jak se mají lidé vůbec vyjadřovat, když jsou navíc dezinformovaní, špatně informovaní.
Pokud drtivá většina upřímně věří:
Žijeme v tak extrémním ohrožení, že nám nezbývá nic jiného než se nechat očkovat.
Jinými slovy, nezkreslené rozhodování lidí je již nyní manipulováno svobodou informací, což v konečném
důsledku vede k vážnému narušení principu demokracie.
Oddělení a omezení pravomocí, řekl jsem to.
Jakmile Spolkový nejvyšší soud uslyší slovo pandemie, zastaví svou činnost a přestane
být účinný ve své skutečné sféře působení.
Bylo to pro mě strašidelné.
Provedl jsem mnoho řízení a nebylo dosaženo žádného konečného rozhodnutí.
Bylo nám jednoduše řečeno: Důkazy nás nezajímají.
Mimochodem, podařilo se mi nahlásit jednu výjimku:
Rozhodnutí Federálního nejvyššího soudu, listopad 2021, Federální nejvyšší soud skutečně řekl:
Ano, všichni jsme viděli vaše množství důkazů na téma PCR testů, nemusel jste to všechno
předkládat, je obecně známo, že PCR test není vhodný jako důkaz nemoci.
To je obsaženo v rozhodnutí 2C_228/2021 - můžete si o tom přečíst tam.
Pak je tu dělba moci, účinná ochrana lidských práv, která se vždy týká účinné ochrany.
Podívejte, jestli je to někde prostě napsáno jako deklarace - vím, že je to napsáno na x
místech v pandemické smlouvě - nemusíte mi to říkat.
Rozhodujícím faktorem je toto:
Musí být spolehlivý! (německy: musí být prakticky spolehlivé), Es muess eifach verhebe!
A podívejte se, co udělali starým lidem.
Nechci vyjasňovat nebo vytahovat staré příběhy, ale tohle bylo velmi, velmi těžké téma - podívejte se.
Mohu vám říci, že od chvíle, kdy jsem podal první žalobu a poskytl rozhovor, si lidé mysleli, že jsem
švýcarské národní centrum pro mimořádné události.
Telefon nepřestával zvonit a já bych o těchto zážitcích mohl psát knihy.
Lidé to museli vydržet, aby ochránili ostatní.
To se dotklo starších lidí a dotklo se to těch, kterým před injekcí mRNA nebyla řečena pravda a kteří jsou
nyní ponecháni na holičkách, dovolte mi to tak říci.
A další klíčové slovo: suverenita:
A zde se obracím na všechny, kteří v takových dobách nesou odpovědnost, kteří ji musí převzít.
Předpokládám, že každá suverenita, každá státní suverenita se chce spolehnout na svůj vlastní úsudek,
na úsudek svých vlastních odborníků, a nechce, aby jí někdo donekonečna a navždy říkal, co má
dělat, když si uvědomí, že by to šlo udělat jinak.
Mohli bychom se také chránit ještě účinněji pomocí mírnějších opatření.
Nebo bychom se mohli pomalu začít starat o mladé lidi a přesunout naše zdroje z boje proti pandemii zpět
do rozvoje mládeže, do školního vzdělávání nebo do řádné lékařské péče, do řádného zdravotního systému.
Stát musí mít možnost skutečně určit své priority.
Pokud přijmeme tento systém s těmito dvěma pandemickými smlouvami, pak už nebude určován sám sebou, ale bude
přicházet shora pod názvem pandemická připravenost.
Musím tedy skončit.
Velmi důležité - shrnu to tímto obrázkem:
Obraz trojského koně.
Mezinárodní zdravotnické předpisy byly koncipovány ústavně - ústava WHO - jako technická, regulační
ustanovení menšího významu, na která může a má Světové zdravotnické
shromáždění prostě kývnout prostou většinou.
A nyní do něj vkládají věci, které byly popsány v Iliadě nebo v příběhu o Tróji - jako
trojský kůň - věci, které jsou nesmírně škodlivé.
Musíme se na tyto mezinárodní zdravotní předpisy dívat podle toho, co je
v nich uvedeno, to je velmi důležité.
Ptejte se jako zástupce, jako zástupce lidu nebo jako člověk:
Jaké to pro nás nakonec bude mít důsledky? Pro demokracii, pro naše zdraví, pro ekonomiku?
A pak ji musíte léčit.
Jinými slovy, potřebujeme veřejnou debatu, potřebujeme hlasování, samozřejmě v každém parlamentu, a především
potřebujeme mediální pokrytí, které by všechny tyto body konečně reflektovalo a upozornilo na ně.
Dobré.
Velmi důležitá je otázka: Kdo vlastně financuje WHO?
Na webových stránkách WHO najdete mnoho důležitých informací.
Zhruba před dvěma lety byla poprvé velmi jasně zdůrazněna a vyjádřena lítost nad skutečností, že
pouze 16 až 17 % celkového dvouletého rozpočtu WHO je skutečně financováno
z běžných příspěvků členských států.
Ve zbytku je WHO závislá na tom, zda odněkud získá peníze.
Když se podíváte blíže, vypadá to trochu jinak.
A to je tady:
Běžné povinné příspěvky - právě jsem provedl bezpečný odhad - jsou dnes stále nižší než
20 procent, což se nazývá vyměřené příspěvky.
Říká se, že existuje určitý druh vyměření, vyměření daně podle okolností každého státu.
Na tomto základě se vypočítávají členské příspěvky.
Takže to představuje méně než 20 %, více než 80 % pochází z dobrovolných příspěvků.
Z těchto více než 80 % dobrovolných příspěvků je 95 %, tj. prakticky 100 %, spojeno s jasnou specifikací
účelu, účelovým určením, velmi jasně se specifikací využití a malá část bez specifikace využití.
Můžete se o tom přesvědčit přímo na webových stránkách WHO, přesně podle údajů, které jsem právě uvedl.
Stačí vyhledat například termíny Dobrovolné příspěvky - Specifikované, tj. s přesnou specifikací zamýšleného
použití, a Dobrovolné příspěvky - Tematické, což je poněkud rozsáhlejší specifikace použití:
Musí se používat ve spojení s injekcemi mRNA nebo s testovacími metodami nebo něčím podobným.
To by bylo tematické.
WHO však v zásadě není svobodná ve svém používání.
Jakou roli to hraje?
Omlouvám se, vyhodil jsem článek z prezentace, ale teď ho cituji zpaměti.
Ústava WHO, existuje ústavní ustanovení?
Cílem článku 37 je právě zakázat, aby se WHO nechala jakýmkoli způsobem ovlivňovat,
manipulovat nebo kontrolovat jakýmikoli vnějšími činiteli mimo tento demokratický proces WHO.
Najděte si článek 37.
Když tedy vidíte tento velký podíl dobrovolných příspěvků a když pak přejdete o stránku dál
na domovskou stránku WHO a podíváte se na ni:
To je zde podle velikostí - pořadí podle velikosti příspěvků skutečných dobrovolných příspěvků.
Jedná se tedy pouze o dobrovolné příspěvky s přesně stanoveným účelem.
Na prvním místě máte Německo, necelou miliardu, tedy 952 milionů, což je samozřejmě velmi
málo, vzadu to nepřečtete, takže necelá miliarda.
Pak následuje Nadace Billa a Melindy Gatesových, která zjevně není státem a
nesleduje žádné veřejnoprávní cíle, s 592 miliony.
Hlavním účelem je podpora očkování, 0,6 mld.
Následují Spojené státy s přibližně 0,45 miliardy.
A pak se opět objeví Bill a Melinda Gatesovi, nepřímo skrytí v šatech aliance GAVI.
Vím, že je to trochu přehnané.
Vakcinační alianci podporují státy, a to především státy.
Ale vstupní investice - zakladatelská investice - a zejména investice do řízení, do vedení, Nadace Billa
a Melindy Gatesových sehrála velmi rozhodující roli.
I dnes by se dalo říct, že se na tuto melodii tančí.
Můžete to udělat, musíte to sečíst, je to zájmové sdružení, jehož jediným cílem je prosadit
velmi specifickou technologii očkovacích látek, tj. aby byla prohlášena za povinnou.
Když to sečtete, dostanete se na více než miliardu.
To jsou čísla, která jsou konkrétně na stole, a já jsem k dispozici komukoli, včetně
novinářů, abych vysvětlil pozadí Aliance GAVI trochu správněji, trochu přesněji.
Trvám však na tom, že lze dokázat, že tyto dva bloky je třeba sčítat, a tedy poněkud provokativně přehánět:
Bill Gates je přímo i nepřímo největším finančníkem v oblasti dobrovolných příspěvků.
A to není všechno.
Bill Gates poskytl v lednu 2019 rozhovor na Světovém ekonomickém fóru a sám řekl:
Nejlepší investicí - návratnost 1:20 - je investice do očkování.
O tom si můžete přečíst v tomto článku:
Moje nejlepší investice se proměnila v přínos 10 miliard na 200 miliard amerických dolarů.
(Moje nejlepší investice proměnila 10 miliard ve 200 miliard amerických dolarů užitku.)
A to není všechno.
Podívejte se na to: Zde Corona začíná v lednu 2020, zde v lednu 2020, a před Coronou, v září 2019, Bill
Gates investuje do Biontechu v hodnotě jedné akcie 18 amerických dolarů 10 (18,10 USD),
tedy zhruba v září, tedy tři měsíce předtím.
Pak přišlo známé, zajímavé, několik televizních vystoupení právě tohoto muže, který nejenže masivně
propaguje právě tento produkt, ale říká, že to dělá:
V bezpečí jsme pouze tehdy, když jsou všichni očkováni.
To už je - to je velké číslo.
A prodává v okamžiku, kdy má jedna akcie hodnotu 300 amerických dolarů, a pak řekne:
Ano, prodal jsem je, protože přece jen nejsou tak účinné.
Ano, vlastně řekl skoro totéž:
Byli jsme trochu zklamáni účinností.
Svého zisku však dosáhl, a to s faktorem 16,5.
Něco takového musí být přinejmenším přezkoumáno v rámci obchodování zasvěcených osob.
Musíte o tom alespoň napsat do novin.
Jak je možné, že někdo, jehož hlavní náplní práce je propagace a prodej očkování,
dělá takový kšeft, že všechno ví dopředu?
Nemusíte oblbovat právníka a já vám to také nevěřím.
Nakonec bych vás rád upozornil na toto:
Není jediný.
Nechci vyvolat dojem, že existuje jen jeden špatný člověk a že když ho postavíme před soud,
tak - ne, chci ukázat systém, příklad systému, že zde existují ekonomické zájmy.
Existují prostě ekonomické zájmy, což známe z každodenního života.
Je to něco zcela normálního.
Jen někteří mají o něco větší vyjednávací sílu, o něco větší finanční sílu než jiní.
I o to se musíte postarat.
Musíte to zprůhlednit.
To je také klíčová součást řešení pandemie koronaviru v roce 2020.
Jinak není úkolem WHO chránit naše zdraví, ale bohužel spíše dělat
laskavosti investorům, investorům do vakcín.
Co dělat?
Nejdůležitější věc - pokud si vzpomenete na snímek - co je základem každého dobrého rozhodnutí?
Proto ať ten, kdo se váže na věčnost, vyzkouší, zda se srdce k srdci nachází ...
Klam je krátký, lítost dlouhá.
Nechci hrát devětkrát chytrý.
Byl bych raději, kdybych už vůbec nepřednášel, ale kdybyste tyto znalosti šířili dál, předávali je
a iniciovali diskusi se svými přáteli a známými.
A až se tato otázka konečně dostane tam, kam patří, tedy do parlamentů.
To, co jsem zde uvedl... (publikum tleská)
... tam to patří, tam to patří a tam probíhá rozhodovací proces.
A to samozřejmě zahrnuje - veřejný zájem je více než prokázaný, veřejný zájem nás téměř
převyšuje, což znamená, že by měl být zobrazen v médiích, a to na obou stranách.
(publikum tleská)
A není to jen subjektivní pocit Lichtenštejnců zde v Triesenu, ale mohu vám říci, že ve všech zemích,
které jsem dosud navštívil, reagují lidé úplně stejně.
Cítíte to přímo pod kůží, je to tak.
A v této souvislosti bych vás rád srdečně pozdravil od vašich kolegů demokratů a
spoluobčanů ze všech zemí, které jsem navštívil.
Můžete cítit přesně to samé.
Nejsou to konspirační teoretici, nejsou to pravicoví extremisté.
(publikum tleská)