Ką jūs, mieli žiūrovai, žinote apie manipuliavimą orais?
Ar jūsų aplinkoje ši tema taip pat yra kontroversiška ir dažnai
atmetama kaip sąmokslo teorija?
Šiuo požiūriu labai informatyvus yra toliau pateiktas gamtos mokslų daktaro
pranešimas 2022 m. vasaros WEFF Davose.
Philippas Zelleris studijavo fiziką Ciuricho ETH ir yra gamtos mokslų daktaras.
Daugiau nei tris dešimtmečius Zelleris, kaip pilotas mėgėjas, yra glaudžiai susijęs su oro sąlygomis.
Laikui bėgant jis pastebėjo vis daugiau anomalijų danguje.
Jis pats ėmėsi tyrimų ir tyrinėjimų.
Ypač apie SRM (Saulės spinduliuotės valdymą), SAI (stratosferos aerozolio
injekciją) ir HAARP (Aukšto dažnio aktyviųjų auroralinių tyrimų projektą).
Zelleris, buvęs universiteto dėstytojas, ilgą laiką dirbo patentavimo srityje.
Todėl jis puikiai pažįsta šią vietovę.
Atlikdamas tyrimus jis rado apie 1 000 patentų, susijusių su oro sąlygų manipuliavimo
technologijomis, kurios buvo sukurtos dar 1892 m.
Šiuo pristatymu nesiekiama sukelti baimės.
Manipuliavimas orais vyksta su mūsų žinia arba be jos.
Į faktus orientuotu faktų atskleidimu veikiau siekiama pasipriešinti šių
įvykių neigimui ir pateikti faktais pagrįstus argumentus.
Todėl išplatinkite šį vaizdo įrašą neišmanantiems, bet tiesos ieškantiems žmonėms.
Philipp Zeller pristatymas:
Vasaros WEFF22 Geoinžinerija: Norėčiau visus labai šiltai pasveikinti ir padėkoti Alecui bei visiems kitiems
organizatoriams, taip pat ir jums už suteiktą galimybę kalbėti čia.
Iki šiol mano pristatymai visada
būdavo ilgesni nei valanda, todėl turėdavau juos gerokai sutrumpinti.
Be to, tema buvo sveikata, o tai reiškė, kad turėjau atlikti šiek tiek
tyrimų už fizikos srities ribų, nes norėjau, kad svarbiausia būtų sveikata.
Ir nemanau, kad man reikia įtikinėti daugumą jūsų, kad orais manipuliuojama ir kas iš tikrųjų ten vyksta.
Taigi, kaip yra su geoinžinerija ir sveikata?
Kaip jau minėjau, norėčiau pateikti neišsamią kelių vyriausybės dokumentų
ir įstatymų apie patentus apžvalgą.
Patentų paraiškas teikiate ne šiaip sau, jie kainuoja daug pinigų.
Ir jūs taip pat turite įrodyti, kad jie veikia, kitaip jie nebus išduodami ir paskelbti mokslinių
tyrimų dokumentai, ne aš, nes, kaip jau minėjau, ji taip pat turėtų parodyti,
kad sveikatos dėmesio.
Kaip jau sakiau, tai tik apžvalga, beveik nuolat atlieku tyrimus.
Netvirtinu, kad čia skaitysiu mokslinę paskaitą mokslinės konferencijos
prasme, struktūros ir pan. požiūriu, bet, kaip minėjau,
tai yra apžvalga.
Žinoma, galiu ir klysti, galiu padaryti klaidų arba galiu cituoti ką nors, kas galbūt
turi abejotiną pagrindą, tiesiog norėčiau tai pasakyti iš anksto.
Kas vis dėlto yra geoinžinerija?
Ponia Weichelt anksčiau minėjo chemtreilus.
Stengiuosi neminėti šio termino, nes terminas "chemtreilai" visada iš karto įtraukia į sąmokslo teorijų šalininkų
gretas, nors patį terminą XX a. septintajame dešimtmetyje sukūrė JAV karinės oro pajėgos. Tai juokingiausia.
Geoinžinerija yra neutralesnis terminas, o geoinžinerija daugiausia susijusi su oro
sąlygų manipuliavimu, kuris iš tikrųjų yra svarbiausias dalykas, išleidžiant daleles
į atmosferą, taip pat skleidžiant didelės galios elektromagnetines
bangas į atmosferą.
Tada, žinoma, žemės zondavimas - tai žemės keitimas, žemės inžinerija, geologija, žemė.
Kitaip tariant, jie ieško ertmių, naftos telkinių, dujų ir pan.
Iš tikrųjų, iš pradžių beveik nenorėjau tuo patikėti,
šia veikla galima dirbtinai sukelti žemės drebėjimus.
Galiausiai, Žemės magnetiniu lauku taip pat galima manipuliuoti, ypač naudojant minėtus elektromagnetinius spindulius.
Kodėl geoinžinerija apskritai vykdoma?
Iš tikrųjų tai susiję su visu Šaltuoju karu, kuris prasidėjo iškart po Antrojo pasaulinio karo.
Iš tikrųjų tai prasidėjo anksčiau, bent jau bandant daryti įtaką orams.
Tačiau plataus masto geoinžinerija iš tikrųjų pradėta po Antrojo pasaulinio karo.
Čia norėčiau pacituoti buvusį JAV prezidentą Lyndoną B. Johnsoną.
1962 m. konferencijoje jis pasakė pažodžiui: Kas valdo orus, tas valdo pasaulį.
Tai yra šių supervalstybių, visų pirma JAV, pastangos.
Beje, šią kalbą galima rasti "YouTube", galite ją susirasti ir išklausyti originalo kalba.
Praeityje - juokingiausia, kad visada neigiama, jog geoinžinerija
apskritai vykdoma, - tačiau praeityje buvo daug tokių projektų.
Norėčiau paminėti keletą labai žymių žmonių, kurie šiandien taip pat viešai prisipažino.
Projektas "Cumulus", dėl kurio 1952 m. Jungtinėje Karalystėje kilo didelė potvynių
katastrofa, kai debesys buvo paskiepyti siekiant juos dirbtinai sukurti ir priversti lyti.
Įvyko labai dramatiškas potvynis, per kurį žuvo 34 žmonės,
buvo nunešta daug namų ir pan.
Žinoma, būna ir dar baisesnių nelaimių, tačiau
ryšys buvo labai akivaizdus.
Žinoma, daugelį metų apie tai buvo nutylima, kol tai iš tikrųjų išaiškėjo.
Tuomet projektas "Stormfury", kuris buvo vykdomas nuo 1962 m. iki 1971.
Uraganus bandyta paveikti vadinamuoju skiepijimu, t. y. skleidžiant daleles.
Šiandien tai daroma daug profesionaliau nei tada.
Tuomet tai buvo tik projektas, kuris vis dar buvo tiriamas.
Be to, tikriausiai daugumai žmonių gerai žinomas Popėjaus projektas, kai Vietnamo
karo metu buvo sąmoningai išprovokuotas didelis kritulių kiekis, kad būtų užteršti
ir sutrukdyti Vietkongo tiekimo keliai.
Galiausiai norėčiau priminti, kad buvo atlikta daugiau kaip 2 000 atominės bombos bandymų.
Tad kodėl reikia tiek daug kartų iš naujo bandyti tokią niokojančią ir teršiančią bombą?
Manau, jei norite jį sukurti, o aš vis tiek už jo jau dabar dedu klausimo ženklą,
tuomet užtenka dviejų ar trijų bandymų, kad žinotumėte, kaip jis veikia.
Visą radioaktyvumą vandenyje, dirvožemyje ir atmosferoje
galima aptikti ir šiandien.
Yra dešimtys, o gal net šimtai oficialių dokumentų, kai kurie iš jų visada buvo
viešai prieinami, kai kurie vėliau buvo išslaptinti, ypač JAV, todėl jų paieškai
ir parsisiuntimui tikrai galite skirti valandų valandas.
Norėčiau trumpai parodyti vieną iš jų - JAV Kongresui
pateiktą pasiūlymą dėl oro sąlygų keitimo.
Tai labai išsamus, beveik 200 puslapių dokumentas.
Ten - aš specialiai išverčiau, tai 1978 m. - rašoma, kad per pastaruosius 30 metų,
t. y. nuo 1947 m. iki 1978 m. - aš nekalbu apie šiandieną, o apie pastaruosius 30 metų
- JAV Kongresui buvo pateikta ir patvirtinta 110 manipuliavimo orais programų.
1978 m. Kongresas inicijavo ir finansavo nacionalinę, t. y. tarptautinę,
mokslinių tyrimų programą.
Tuo metu buvo kritikuojama, kad JAV nėra nacionalinio įstatymo, kuriuo
visa tai būtų reglamentuojama.
Jiems reikėjo susidoroti ir jie norėjo pradėti ką nors tinkamo.
Ir, žinoma, žmonės jau tada bijojo, nes jie jau buvo tai darę, pavyzdžiui, Vietname,
ir natūraliai bijojo, kad priešas gali padaryti tą patį arba kad jie staiga bus apkaltinti
kaip tauta, jei kur nors kils audra ar sausra, kad tada bus galima sakyti, jog tai buvo padaryta:
Tai buvo išpuolis, ir, žinoma, jie norėjo jam užkirsti kelią.
Todėl tai turėjo būti reglamentuota įstatymu.
Dėl to 1978 m., t. y. dar 1976 m., ir 1978 m.
Niujorke buvo priimta teisėkūros rezoliucija.
Prie to prisidėjo Jungtinės Tautos, t. y. JT sutartis, draudžianti naudoti orų manipuliacijas
kariniais tikslais arba bet kokias aplinkai kenksmingas technologijas.
Šį įstatymą taip pat ratifikavo Šveicarija,
taigi jį ratifikavo daugybė pasaulio šalių.
Šveicarija 1988 m., t. y. dabar tai yra priimta federaliniu įstatymu,
kurį galite rasti Federaliniame įstatymų rinkinyje, numeris 515.06.
Šis įstatymas iš tikrųjų skamba gerai, ir, kaip jau minėjau, JAV jį įvedė 1976-1978 m., bijodama, kad jos priešai gali padaryti tą patį.
Toks įstatymas nereiškia, kad privalote jo laikytis.
Skamba labai gerai, pirmieji du pagrindiniai straipsniai taip pat skamba labai gerai, iš tiesų
kalbama apie tai, kad tai draudžiama.
Tačiau yra ir trečiasis šio įstatymo straipsnis, kuriame pirmiausia
teigiama, kad, žinoma, leidžiama naudoti taikiems tikslams.
Tačiau nėra apibrėžta, kokie yra taikūs tikslai.
Be to, šiame 3 straipsnyje yra antrasis postraipsnis, kuriame sakoma, kad
susitariančiosios valstybės netgi įsipareigoja tai remti:
keistis žiniomis, finansiškai prie jų prisidėti.
Jie neprivalo aktyviai dalyvauti, tačiau privalo ją remti ir prisidėti.
Ir dar yra vyšnaitė ant torto, nes yra vadinamasis susitarimas dėl šio 3 straipsnio, kuriame
teigiama, kad jame nenagrinėjamas klausimas, ar tokia aplinką keičianti
technologija pažeidžia taikytinas tarptautinės teisės nuostatas, ar ne.
Tai man šiek tiek primena įstatymą, kurį ketinama
priimti kovai su pandemija.
Galbūt žinote, bet Šveicarija ją ratifikavo dar 1988 m.
Tai iš tikrųjų baugina.
Dabar grįšiu į JAV ir parodysiu jums kitą paskelbtą dokumentą - pasiūlymą
JAV karinėms oro pajėgoms dėl šių metų perspektyvų. 2025.
Pats dokumentas yra 1996 m., o jo pavadinimas - "Orai
kaip jėgos daugiklis".
O paantraštė yra tokia:
"Mums priklauso orai iki metų 2025.
Trumpa ištrauka iš šio dokumento: Kairėje pusėje, taip sakant, kaip galite pakenkti
priešui, o dešinėje - kaip galite paremti save ir savo partnerius.
Tik keli raktiniai žodžiai: priešo žalojimas lietumi, potvynio bangomis, kurios taip pat turėtų pabloginti
kareivių moralę - taip sakant, kitoje pusėje.
Tačiau taip pat galite išprovokuoti sausrą, vandens stygių, kol žmonių padėtis
taps tokia sunki, kad jie pasiduos.
Galite išprovokuoti audras, manipuliuoti jonosfera - prie to grįšiu vėliau - taip, kad
priešas nebegalėtų užmegzti radijo ryšio, o naudodami radarus praktiškai
nebematytumėte savo lėktuvų.
Galite leisti rūkui ir debesims išsisklaidyti, kad priešas negalėtų
pasislėpti, arba galite juos suformuoti ir taip nustebinti priešą.
Taip pat galite atpažinti, ar pats priešas naudoja tokius metodus, ar ne.
O mūsų pačių praktika iš esmės yra visiškai priešinga.
Taip, taigi, jei patys turite didelį transportą, pasirūpinkite, kad nebūtų lietaus, kad keliai
būtų sausi, audros, kaip reikia, taip pat optimizuokite jonosferą, jei jums patiems
reikia radarų signalų ir reikia gero radijo ryšio, ir t. t.
Šiame dokumente - tai vis tas pats dokumentas - vis dar apibendrinant teigiama,
kad kai tik bus sudarytos sąlygos, mes taip pat turime sugebėti kontroliuoti, saugiai,
ekonomiškai efektyviai ir patikimai paskleisti anglies dulkes - šiame dokumente
aiškiai nurodyta, kad anglies dulkes, ir būtent smulkias anglies
dulkes - norimame regione, t. y. priešiškame regione.
Metodai buvo įvertinti ir teigiama, kad jau ištirta daugybė purškimo
būdų. Dokumentas yra iš 1996.
Saugiausias ir pigiausias būdas - tai reaktyvinių variklių papildomas degiklis, t. y. už variklio
sumontuotas įpurškimo įtaisas, kuriuo anglies dulkės įpurškiamos
į išmetamųjų dujų srautą.
Lėktuvui skrendant per šią zoną, jis yra aktyvuojamas arba gali
būti vėl deaktyvuojamas.
Kodėl anglies dulkės?
Tai labai įdomu.
Yra dar vienas dokumentas, kuris buvo paskelbtas pagal Informacijos laisvės įstatymą (angl. Freedom of Information Act, FOIA), t. y. vėliau.
Anksčiau tai buvo konfidencialus, slaptas dokumentas.
Tai gauta iš "Philips" vyriausiojo geofizikos skyriaus laboratorijos.
Žinoma, jie visada patarinėjo Amerikos vyriausybei, taip pat kariuomenei ir t. t.
Jame rašoma, kaip galima padidinti lietaus kiekį, sumažinti lietaus kiekį, padidinti cirro debesų kiekį,
kitaip tariant, šių šydinių debesų, kuriuos dabar nuolat turime - jie tiesiog nėra
natūralūs, bet mes juos turime - arba kaip galima išsklaidyti rūką.
Ir visa tai, kas susiję su juodąja anglimi, oro sąlygų keitimu juodąja anglimi, - tai tik
ketvirtas skyrius, aš jį ištraukiau, taip sakant, - ten aiškiai nurodyta.
Aš tai praleisiu. Tokių dokumentų yra labai daug.
Baisu matyti visus ginklus, kurie yra tiriami ir bandomi.
Norėčiau trumpai pacituoti vieną labai įdomią knygą.
Radau originalą - antikvarinį.
Ši knyga vadinasi "Kol neateis taika", t. y. kol nerasime taikos,
kurios, žinoma, reikia tikėtis.
Šį leidinį 1968 m. redagavo Nigelas Calderis, taigi jis buvo kuriamas kelerius metus.
Nigelas Calderis buvo labai įtakingas ir garsus mokslo žurnalistas.
Jis paprašė pagrindinių karinių patarėjų ir geriausių mokslininkų, kad kiekvienas iš jų į šią
knygą įtrauktų po skyrių, kuriame papasakotų apie savo darbą, kaip jie konsultuoja
vyriausybę ir kokius tyrimus atlieka.
Beprotiškiausias ar įdomiausias šios knygos skyrius
- jų yra 17 - vadinasi "Kaip mes naikiname aplinką".
Taip pavadintas skyrius, o jį parašė profesorius Gordonas Makdonaldas (Gordon MacDonald), kurio jau nebėra tarp gyvųjų ir kuris buvo Kalifornijos
universiteto Los Andžele geofizikos ir planetų fizikos vadovas.
Jis buvo prezidento Lyndono Johnsono, kurį jau citavau,
patariamojo štabo narys.
Ištrauka iš šio skyriaus, skyrius baugina skaityti ir jis rašo tai, kas buvo ką
tik padaryta 1968 m. dabartinių tyrimų.
Šaltus debesis galima sukurti formuojant ledo kristalus, o
šiltus debesis - dirbtinai didinant esamus lašelius dalelėmis.
Galite sukurti sausus debesis, iš kurių nelijo, o tokių debesų šiomis dienomis buvo daug.
Galite padidinti aplink audrą esančių debesų dydį, kad audra pasikeistų,
sustiprėtų arba susilpnėtų.
Galite numesti metalines plėveles arba metalo daleles - jo laikais tai tebuvo metalinės plėvelės
- ir taip sukelti daugiau žaibų.
Kitaip tariant, žaibas, kuris taip pat įvyksta be lietaus, be griaustinio.
Mes tai taip pat pakankamai gerai žinome.
Galite sukurti uraganus, galite neleisti vandens paviršiams garuoti polimerų
sluoksniais, kad net ir pakilus temperatūrai neliktų debesų.
Daugiau vandens iš tiesų išgaruotų.
Jūs galite pakeisti pasaulinį klimatą, ir jis rašo, kad tai vyksta natūraliai, todėl
šią veiklą galima gerai paslėpti.
Niekas nesupras, ar tai natūralu, ar už to kažkas stovi.
Tai dar ne viskas, turiu antrą puslapį.
Galite sukurti ozono skyles.
1968 m., tiesiog paskaičiuokite.
Yra puiki gudrybė, kaip įvykdyti branduolinį sprogdinimą, požeminį branduolinio sprogdinimo
bandymą po Antarktidos ledo danga.
Antarktidos ledo dangos storis siekia apie 100 kilometrų, o tai yra neįtikėtinai daug ledo.
Tuomet dėl karščio po šiuo ledo sluoksniu susidaro vandens plėvelė
ir didelė dalis ledo kaip ant kalnelio nuslysta į jūrą.
Tai gali sukelti pasaulinį ledynmetį.
Tai gana paprasta.
Galite susprogdinti pakrantės juostas ir sukelti cunamį.
Nežinau, kas 1968 m. žinojo, kas yra cunamis.
Apie tai žinau tik nuo 2006 m., nors prieš tai studijavau fiziką.
Tačiau nebuvau susipažinęs su cunamiais.
Žemės drebėjimus galima sukelti suaktyvinus vandens sluoksnį, esantį
maždaug 10 kilometrų gylyje po žeme.
Tai labai arti vadinamojo trigubo taško.
Nenoriu dabar išsamiai nagrinėti vandens susikaupimo
būsenų vien dėl laiko stokos.
Arti trigubojo taško - tai vieta, kur vanduo yra tankiausias, kur jis gali palyginti greitai pereiti
į peršaldytą vandenį, garus ir t. t.
Išgirdę, kad žemės drebėjimo epicentras buvo 10 kilometrų gylyje,
visada turėtumėte būti budrūs.
Įdomu tai, kad visos didžiausios nelaimės, pavyzdžiui, Fukušimos, kur
epicentras buvo 10 kilometrų gylyje.
Nieko negaliu įrodyti, bet tai įdomus sutapimas.
Galite nukreipti reaktyvinį srautą.
Tai trumpai parodysiu vėliau. Tiems, kurie nežino, kas yra reaktyvinis srautas:
Tai maždaug 10 kilometrų aukščio stiprūs vėjai, aplenkiantys visą pasaulį.
Galite sukelti tornadus.
Manau, kad jau buvau tai nurodęs ankstesniame puslapyje.
O šio profesoriaus Makdonaldo knygos skyriaus esmė yra ta, kad Žemėje
galima atpažinti ir išnaudoti nestabilumą.
Kitaip tariant, jei kažkas visada yra ant ribos, tereikia įdėti šiek tiek energijos, kad būtų
galima jį pakreipti viena ar kita kryptimi.
Galiausiai jis taip pat kalba apie proto kontrolę.
kad elektromagnetinės bangos gali būti naudojamos žmonijos protui kontroliuoti.
Manau, kad tai taip pat vis dažniau iškyla į paviršių, kad tai iš tikrųjų buvo
intensyviai tyrinėjama dešimtmečius.
Taip pat yra daugybė patentų.
Tai, kas jau padaryta, kelia siaubą.
Ypač, pavyzdžiui, MK-ULTRA programoje.
Juk jis taip pat naudojamas geriems tikslams.
Tai matuojama EEG - elektroencefalograma.
Jūs matuojate, kokios smegenų bangos yra tam tikroje būsenoje.
Tuomet galite jį atkurti ir įvesti žmones į ypatingas būsenas.
Išsamiau apie tai nekalbėsiu, vėlgi tik dėl laiko stokos.
Tai didžiulė statinė, negaliu jos visos atidaryti.
1999 m. Europos Taryba parengė 35 puslapių ataskaitą. Speciali Europos Tarybos komisija.
Kalbama apie vadinamąjį HAARP projektą.
Ši programa vadinama Aukšto dažnio aktyviųjų aurorų tyrimų programa.
Tai vadinama aukšto dažnio aktyviąja aurora, t. y. šiaurės pašvaistės tyrimų programa.
Tai vyksta Aliaskoje.
Dabar tokių stočių yra beveik visame pasaulyje.
Be abejo, visos šios tyrimų stotys pateikiamos kabutėse.
Prie to, kas tai yra, grįšiu vėliau.
Kalbama apie jonosferos manipuliavimo sistemas.
Jonosfera yra labai aukšta mūsų atmosferos dalis.
Nuo maždaug 80 kilometrų ir daugiau.
Ji jonizuota, nes joje nuolat yra elektros krūvių, kuriuos jonizuoja
Saulės vėjas, o paskui atlenkia.
Viršuje šia plazma nuolat teka srovė.
Ten elektra ir, žinoma, galima ypač gerai valdyti daiktus.
Europos Taryba arba Komisija rašo, kad šis projektas yra elektromagnetinio ginklo
dalis ir kelia didelį pavojų visai aplinkai ir, žinoma, žmonių sveikatai,
nes juo siekiama įsiskverbti į labai jautrią visos biosferos
energetinę sritį.
Taigi, ne tik jonosferoje, bet ir čia, apačioje.
Tai labai pavojinga veikla.
Dabar yra daugybė tokių radijo bangas transliuojančių stočių, ir jos neabejotinai
turi įtakos mūsų visų sveikatai.
Ką tik susipažinau su HAARP projektu ir pagrindiniu jo patentu.
Šis leidimas buvo suteiktas 1987 m.
Pavadinimas: atmosferos, jonosferos arba magnetosferos
regiono pokytis.
Magnetosfera yra dar aukščiau nei jonosfera.
Jonosfera - tai mūsų magnetinė apsauginė juosta, tiesiogiai susijusi su Žemės magnetiniu lauku ir
išsidėsčiusi aplink pasaulį tarsi torso forma.
Šiuo atžvilgiu, kaip sakiau pradžioje, galite manipuliuoti Žemės magnetiniu lauku.
Patente teigiama, kad galima kaitinti plazmą.
Tai jį išstumia į viršų, o ten, kur jis pakilo, susidaro vakuumas.
Kai orą kaitinu ir jis kyla, apačioje susidaro neigiamas slėgis.
Tai sukelia horizontalų judėjimą, t. y. vėją.
Šią elektromagnetinę spinduliuotę taip pat galiu panaudoti raketoms
suklaidinti, nukreipti ar net sunaikinti.
Tai yra ginklų sistema.
Tai yra žvaigždžių karas, kurį JAV propagavo dešimtajame dešimtmetyje.
Tame pačiame patente taip pat nurodoma, kad ozono arba azoto koncentraciją galima keisti.
Galite keisti anglies dioksido koncentraciją. Anglies monoksidas - dar pavojingesnis.
Azoto oksidai ir kitos medžiagos gali būti koncentruojami arba skiedžiami, kad
būtų galima valdyti aplinkos srautus.
Jame taip pat teigiama, kad Žemės magnetinį lauką galima sumažinti ar net išjungti.
Tikslas, žinoma, yra nukreipti raketas, bet ne tik tai.
Iš tiesų beprotiška yra tai, kad šias aukštai atmosferoje esančias plazmos
daleles galima valdyti taip, kad jos sudarytų lęšį, optinį lęšį, ir saulės
spindulių pluoštą būtų galima nukreipti į Žemės tašką.
Daugelis iš jūsų tikriausiai jau bandė uždegti degtuką su didinamuoju stiklu.
Vaikystėje tai dariau dažnai.
Tada tai galima daryti dideliu mastu.
Raktinis žodis miškų gaisrai, kiti gaisrai, karščio problemos ir pan.
Taip atrodo šis originalus antenų miškas Aliaskoje.
Tai kryžminės diagoninės antenos, t. y. tipinės radijo antenos.
Šiomis antenomis galima generuoti nuo 30 kHz iki 300 MHz dažnius.
Tai tipiškos radijo bangos.
Tai, ką paaiškinau anksčiau, atrodo maždaug taip.
Viršutinė atmosferos dalis išstumiama į jonosferos aukštį.
Taip sukuriamas neigiamas slėgis.
Tada vyksta horizontalus judėjimas ir atitinkamas vėjo judėjimas.
Jei šiuos HAARP dažnius, kuriuos minėjau anksčiau, paversite bangos ilgiu, jei pažvelgsite
į širdies bangą, gausite bangos ilgį nuo 10 metrų iki 15 kilometrų. Bangos įduba, bangos
iškilimas, yra pusė šio dydžio, t. y. nuo 5 m iki 7,5 km.
Matydami tokius debesų darinius, kai juos matote Centrinėje plynaukštėje ar net pietų
Vokietijoje, turite savęs paklausti, ar tai tik stovinčios bangos iš fone slėnio,
ar už jų slypi kas nors kita.
Būtent taip man ir atrodo.
Tai taip pat iš HAARP tyrimų ataskaitos apie tai, kaip radijo
bangos gali atsispindėti jonosferoje.
Kadangi jis yra laidus elektrai, jį galima naudoti kaip veidrodį ir užtikrinti daug geresnį
radiolokacinį stebėjimą bei radijo ryšį.
Čia taip pat pateikiama ištrauka iš mokslinio darbo.
Čia matote, kad yra skirtingų laidžiųjų sluoksnių.
Suprantama, jums padeda tik jonosfera.
Čia vis dar yra laidžiųjų sluoksnių.
Kaip tai pasiekti?
Skleisdami laidžias daleles toliau atmosferoje.
Jos labai padeda pasiekti tam tikrų HAARP bangų efektų.
Dabar susiduriu būtent su šiomis ten naudojamomis dalelėmis.
Dar kartą atvedžiau jus čia su patentu. Tai labai senas patentas, išduotas 1966 m.
Ir JAV kariniam jūrų laivynui - ne privačiai bendrovei, o valstybei.
Norėčiau paminėti, kad tuo metu pagal Amerikos patentų įstatymą patentas galėjo
galioti ne ilgiau kaip 17 metų.
Tačiau tai daug kainuoja.
Kuo senesnis patentas, tuo daugiau reikia mokėti už jo apsaugą.
Taigi jis buvo mokamas visus 17 metų.
Nors šis patentas toks senas, manau, kad jis toks aktualus.
Tai dešimčių, o gal net šimtų patentų pavyzdys - metalo mišinys higroskopiniams dūmams gaminti.
Taigi dūmai, kurie traukia vandenį, traukia vandens garus.
Kadangi jame rašoma, kad jums reikia metalo mišinio, o jame yra toliau
išvardytų medžiagų, atkreipkite dėmesį:
Ličio, natrio, kalio, cezio, rubidžio, kalcio, magnio, stroncio ir bario karbonatus,
taip pat jų mišinius.
Be to, lengvieji metalai, pavyzdžiui, aliuminis, magnis, cinkas, cirkonis arba jų mišiniai.
Taip pat neorganinis oksidatorius, pavyzdžiui, nitratai, perchloratai, natris,
litis, kalis, kalcis, baris ir stroncis.
Be to, JAV karinis jūrų laivynas užpatentavo, suteikė patentą ir 17 metų
saugojo polihalogenų junginį, pavyzdžiui, heksachloretaną arba oktachlorpropaną,
apie kurį kalbėsiu vėliau.
Dar vienas toks patentas, kuriame teigiama, kad norint sumažinti visuotinį atšilimą
galima panaudoti stratosferos Velsbacho daleles.
Jie jau 1991 m. buvo įsitraukę į klimato kaitos iniciatyvą.
Welsbachas buvo mokslininkas, todėl Welsbachpartikel.
Tai vienas iš žmonių, kurie sugalvojo šią idėją.
Rodau tai tik todėl, kad čia rašoma, jog geriausiai tinka aliuminio oksidas arba torio oksidas.
Aliuminis jau buvo minėtas kaip vienas iš labiausiai paplitusių atmosferos teršalų.
Yra daug patentų, įskaitant vieną, kuriame teigiama, kad į smėlį panašios
dalelės gali patekti į viršutinius atmosferos sluoksnius.
"Boeing 737" palyginti lengva pritaikyti 25 tonų kroviniui gabenti į 18 000 metrų aukštį.
Šis patentas išduotas 2018 m.
Taip pat teigiama, kad dalelės taip aukštai atmosferoje išlieka maždaug dvejus metus.
Parodysiu jums dar vieną, tikiuosi, kad jis nebus per daug nuobodus.
Tai bendrovės "GelTech Solutions" patentas.
Apie tai yra daugybė "YouTube" vaizdo įrašų. Jie kviečiami į uraganų medžioklę.
Jie iš lėktuvų filmavo, kaip uraganai stiprėja arba silpnėja.
Jie išrado tikrai puikų polimerą, t. y. plastiko junginį.
Jis išpurškiamas į debesį, debesis išdžiūsta ir iš dangaus nukrenta gelis.
Tai taip pat gali apsaugoti nuo lietaus.
Grįžkime prie sveikatos aspekto.
2015 m. buvo išduotas dar vienas palyginti naujas patentas, šį kartą kažkokiai advokatų kontorai.
Paprastai tai yra ženklas, kad išradėjai arba tikrieji savininkai nori likti nežinomi.
Čia rašoma, kad tai yra skraidanti nuodingų uodų aplikacijos sistema, kurioje naudojami
dronai, t. y. bepiločiai orlaiviai.
Jei pažvelgsite į patentų duomenis, čia jų galite ne taip
gerai matyti, nes aš juos ypač priartinau.
Aš to neįdėjau, tai patentinė figūra su kaukole drono krovinyje.
Vis daugiau girdite ir skaitote pagrindinėje žiniasklaidoje apie tai, kas iš tikrųjų daroma.
Tačiau jie visada sako, kad tai nėra daroma, o mes turėtume,
turėtume, nes to skubiai reikia dėl klimato kaitos.
Tai dar didesnė apgavystė nei "Corona", bet ir tos statinės negaliu atidaryti dėl laiko stokos.
Bet kuriuo atveju yra labai įdomi profesoriaus Davido Keitho knyga.
Nerekomenduoju pirkti, bet jei kas nors domisi, galiu pateikti išrašus.
Turiu ją, "Klimato inžinerijos atvejis", todėl turime imtis klimato inžinerijos.
Mano akimis, šiuo metu jis yra geoinžinerijos tyrimų vadovas, kuris, žinoma, visada sako, kad tai
nėra daroma. Tiksliai žinome, kaip tai padaryti, tačiau tai nėra daroma.
Jis teigia, kad visi jie yra sąmokslo teorijų šalininkai.
Jis išsamiai aprašo, kad nori sujungti 5 nanometrų aliuminio oksido mikrodaleles, 30 nanometrų
metalinio, t. y. gryno aliuminio, ir 15 nanometrų bario titanato mikrodaleles,
tarsi sumuštinį, nes jos optimaliai atspindėtų saulės šviesą atgal į kosmosą.
Yra dar viena knyga, apie kurią galbūt jau girdėjote: "Kaip mes galime išvengti
klimato katastrofos", kurią parašė vienas Billas Gatesas. Tikrai nerekomenduoju jo pirkti.
Jame paprasčiausiai teigiama, kad tai labai verta investicija.
Daugiau apie tai nekalbėsiu.
Dabar kalbėsiu apie poveikį sveikatai, nes tai yra pagrindinis klausimas.
Taigi, lakieji pelenai. Anksčiau buvau parodęs dokumentus, kuriuose kalbama apie anglies dulkes.
Pelenai - plaučių vėžio rizikos veiksnys.
Tai apžvalginis straipsnis, t. y. straipsnis, kuriame apibendrinama daug mokslinių tyrimų darbų.
Jis pasirodė žurnale "Journal of Advances in Medicine and Medical Research".
Įrodyta, kad aliuminio silikatai, geležies oksidas, magnetitas, radionuklidai, t. y. radioaktyvieji
nuklidai, net alfa spinduliuotė, kuri yra pavojingiausia, jei ja kvėpuojate, silicis, grynas
silicis nėra sveikas, arsenas, dar vadinamas nuodais, yra kadmio ir chromo, todėl akivaizdu,
kad jie gali sukelti padidėjusį plaučių vėžį arba padidėjusį oksidacinį ląstelių
stresą, citotoksiškumą, t. y. toksiškumą ląstelėms, ir genotoksiškumą,
todėl jie taip pat keičia genomą.
Asbestas yra įdomus, visi žino, kad tai labai toksiška medžiaga.
Tai pluoštinis silikatas, kuriame taip pat yra daug geležies oksido vadinamosios biologiškai
prieinamos formos. Žinote, kokius rimtus plaučių vėžio atvejus tai sukėlė.
Kitame 2019 m. apžvalginiame tyrime, taip pat iš žurnalo "Journal of Advances in Medicine and Medical Research",
geležies oksido nanodalelių poveikis sukelia širdies ligas, taip pat dėl to,
kad vėl atsiranda oksidacinis stresas.
Šiame straipsnyje teigiama, kad geležies oksido poveikis taip pat gali sukelti širdies ligas.
Šio tyrimo autoriai, tam tikras Marvinas Herndonas (Marvin Herndon), kuris labai intensyviai
dirba šia tema, kartu su kolegomis šiame straipsnyje taip pat rašo, kad būtina nutraukti
geoinžineriją skleidžiant aerozolius, ypač aerozolinius pelenus, labai smulkias
pelenų dulkes, kad nebūtų sunaikinta visa biosfera.
Beje, tai viena iš nedaugelio nuotraukų, kurias dariau ne aš, o Lilian Anselmetti iš
"Aufrecht Bern". Dėkojame, kad suteikėte galimybę su juo susipažinti.
Manau, kad tai neįtikėtini debesų vaizdai, kuriuos ji matė Berno apylinkėse.
Kitame 2017 m. atliktame tyrime teigiama, kad biosferos užterštumas gyvsidabriu
masiškai didėja ir kad tai taip pat turi būti manipuliacijų klimatu pasekmė.
Tai buvo paskelbta žurnale "Journal of Geography, Environment and Earth Science International".
Tai buvo tyrimas, o ne apžvalga.
Lietaus vandeniui ir sniegui matuoti naudota masių spektrometrija.
Išmatuotas itin didelis gyvsidabrio kiekis - 2 mikrogramai viename grame.
Nors RoHS teisės aktais per pastaruosius 20 metų pavyko gerokai sumažinti švino ir
gyvsidabrio kiekį, ši tarša vis didėja.
Tai taip pat kelia neurologinį, širdies ir kraujagyslių bei urogenitalinį pavojų sveikatai.
Jis gali sukelti nevaisingumą, paveikti imuninę sistemą ir pažeisti DNR.
Dar vienas tyrimas, kurį noriu paminėti, atliktas žurnale "Advances in Social Sciences
Research Journal", susijęs su sekvojomis, sekvojų miškais Kalifornijoje.
Kai kuriems iš jų daugiau nei 3000 metų. Jie patyrė daug šiltesnį klimatą, nei mes teigiame ar iš tikrųjų turime šiandien.
Jie patyrė neįtikėtinų sausringų, drėgnų ir šaltų laikotarpių.
Jie vis dar gyvi, o dabar visi miršta.
Atidžiau juos išnagrinėjus paaiškėja, kad dirbtinė sausra buvo sukelta
dešimtmečiais, Kalifornijoje - dešimtmečiais geoinžinerijos būdu.
Akivaizdu, kad medžiai miršta dėl toksiškų nanodalelių.
Dėl šiose nanodalelėse esančio aliuminio medžiai uždaro stomatas, t. y. spygliuose ar lapuose esančias stomatas.
Tuomet jie nebeturi drėgmės mainų ir nebegali absorbuoti CO2.
Beje, CO2 yra gyvybės dujos par excellence.
Be CO2 nebūtų žalių augalų.
NASA netgi atliko palyginti naują tyrimą, kuriame teigiama, kad per pastaruosius 15 metų
Žemė tapo žalesnė. Rašote, kad tikriausiai dėl padidėjusio CO2 kiekio.
Kas čia blogo? Bet tai tik šalutinė sąlyga.
Vienas labai svarbus veiksnys yra ozono sluoksnio skylė, kuri vis didėja.
Daugiau apie tai nieko negirdėti.
CFC buvo uždrausti dar devintajame dešimtmetyje.
Dabar iš mūsų nebegalima nieko tyčiotis.
Taigi nesakome, kad ozono sluoksnio skylė vis didėja.
Dabar žinome, kaip jį galima padidinti.
JAV vyriausybė jau pati tai pripažino daugelyje dokumentų.
Ši ozono sluoksnio skylė reiškia, kad galime matuoti UVB ir UVC spindulius Žemės paviršiuje.
Mokslo atstovai taip pat pripažįsta, kad UVB ir UVC spindulių kiekis mūsų organizme yra daug didesnis.
Tai pavojingi ultravioletiniai spinduliai, kurių bangos ilgis nuo 100 nanometrų iki maždaug 400 nanometrų.
Tai tikrai pavojingas UV.
Anksčiau to nebuvo Žemės paviršiuje.
Tai patenka ant mūsų per ozono sluoksnio skylę.
Žinoma, mums, žmonėms, tai taip pat pavojinga, kaip ir šioms sekvojoms.
Dabar praleisiu kelis kitus tyrimus, nes jie visada veda prie to paties.
Ką visa tai sukelia. Katastrofiškas bičių mirtingumas, vabzdžių mirtingumas, visos dumblių problemos.
Toksinių dumblių žydėjimas iš tikrųjų kyla dėl to, kad planktonas žūsta.
Visa ši tarša nanodalelėmis ir ozono sluoksnio skylė.
Paukščių populiacijos mažėja ir netiesiogiai, nes nyksta
vabzdžiai ir šikšnosparniai.
Visus šiuos tyrimus esu skaitęs.
Tikrai baisu, kaip visa tai veikia ne tik mūsų sveikatą, bet ir visą aplinką.
Tai gali būti svarbi visų šių išmetamų dalelių priežastis.
Vis dar negaliu pasakyti, ar tik patente aprašyti lėktuvai yra pritaikyti tik purškimui.
B-77 su 25 tonų talpos bakais. O gal kiekvienas keleivinis lėktuvas taip pat purškia? Nesu tikras.
Įtariu, bet tai tik spėjimas, kad abu darbai atliekami lygiagrečiai.
Dabartiniuose NATO degaluose "Jet Propulsive 8" (JP8) yra neįtikėtinai daug pavojingų priedų.
NATO nesako savo valstybėms narėms, kokie yra visi šie priedai.
Jie užtikrina apsaugą nuo šalčio, apsaugą nuo sprogimo, gerą sandėliavimą ir atsparumą temperatūrai.
Jį galima naudoti ir arktiniuose regionuose, ir dykumoje.
Juo taip pat galima maitinti stovyklavietės viryklę, valtį ar lėktuvą. Tam reikia begalės priedų.
Yra labai geras Marion Hahn tyrimas. Jų taip pat galite rasti internete.
Ji pati susirgo, nes gyveno netoli oro pajėgų bazės.
Ji gali gana gerai įrodyti, kad turi tai priskirti JP8.
Čia galite pamatyti, kad radau dešimtis JAV karinių oro pajėgų karinių tyrimų dokumentų.
Čia pateikiamas mokslinio tyrimo darbo pavyzdys. Manau, kad tai 90-ųjų arba 00-ųjų metų albumas.
Bet kokiu atveju, kuras buvo tiriamas čia, JAV oro pajėgose.
Šiame JP8 buvo aptikta aliuminio, bario, berilio, švino, kadmio, chromo, kobalto, geležies,
vario, molibdeno, natrio, nikelio, stroncio, titano, vanadžio, cinko ir alavo.
Be to, žinoma, yra visų šių metalų oksidų ir policiklinių aromatinių angliavandenilių,
tokių kaip naftenai ir alkil-substituoti naftalenai, - visi šie priedai yra neįtikėtinai sveiki.
Ir jei pažvelgtumėte į NATO degalus, jie yra kariniai.
Europoje yra vamzdynų sistema, o šis paveikslėlis paimtas iš Vikipedijos.
Viskas, ką čia parašiau, yra iš Vikipedijos. Paprastai necituoju Vikipedijos, nes didžioji jos dalis vis tiek nėra teisinga.
Bet štai ši nuotrauka iš 70-ųjų metų. Įdomu tai, kad jie to neatnaujino.
Čia matote šią vamzdynų sistemą visoje Europoje. Šveicarija čia dar neįtraukta.
Tačiau "Vikipedijos" straipsnyje teigiama, kad 2009 m. 90 proc. gabenamų
degalų jau buvo parduota civiliams klientams - iš šio aviacinio kuro.
Didžiausi civiliniai klientai yra Frankfurto, Kelno, Bonos, Ciuricho ir Miuncheno oro uostai.
NATO degalai civiliniams lėktuvams.
2016 m. civiliams klientams Europoje parduota 12 mln. kubinių metrų.
Anksčiau sakiau, kad ir mainstream'as skelbia vis daugiau straipsnių šia tema, o paskui
sako: taip, tai negali būti teisinga.
Dar vienas straipsnis, kuris prieš dvi savaites pasirodė pagrindinėje žiniasklaidoje.
Visur, įskaitant SRF, Watsoną, angliškai kalbančias šalis
ir t. t. Sakoma, kad niekur žemėje lietaus vanduo nėra geriamojo vandens kokybės.
Net Antarktidoje ar Tibeto aukštikalnėse jis vis tiek 14 kartų viršija JAV Aplinkos
apsaugos agentūros nustatytą ribą.
Visų pirma kalbama apie vadinamuosius PFAS ir PFOA.
Tai poli- ir perfluorinti angliavandeniliai, t. y. angliavandeniliai, kurių sudėtyje yra fluorido.
Tie, kurie yra makiažo priemonėse, šampūnuose, pakuotėse ir valymo priemonėse,
ir, žinoma, pagrindiniuose produktuose.
Taigi dabar vėl kalti mes.
Tačiau šiame oro pajėgų tyrime teigiama, kad jame yra fluoro junginių,
ir tai daroma dideliais kiekiais.
Taigi, blogiausia, kad šie fluoro junginiai atsiranda iš viršaus.
Tai yra pirminis tyrimas, kuris buvo cituojamas pagrindiniame leidinyje.
Tada visada ieškau originalių tyrimų.
Noriu paskaityti, ką padarė mokslininkai.
Įdomu ir tai, kad "Tagesanzeiger" citavo tyrėją iš Danijos.
Netgi dalyvauja Martinas Scheringeris iš Ciuricho ETH.
Tada galbūt galėčiau su juo susisiekti ir paklausti, ar jie taip
pat atsižvelgė į atmosferos komponentus.
Tada šiek tiek daugiau tyrinėjau ir radau knygą.
Tai vadinamosios "amžinosios cheminės medžiagos", t. y. cheminės medžiagos, kurios nesuyra ir labai ilgai išlieka žemės apytakoje.
Daugiausia kalbama apie PFOA ir PFAS, t. y. perfluorintus ir
polifluorintus angliavandenilius.
Jame teigiama, kad iš tikrųjų žinomi tik keturi iš jų, kurie buvo ištirti siekiant nustatyti, kiek jie
pavojingi ir nuodingi. Ir iš tikrųjų tik šie keturi dalykai gali būti tikrai gerai įrodyti.
Tačiau vien jų yra 6 500, o šių medžiagų tikriausiai yra daugiau nei 10 000.
Matau, kad ten yra Aleksas, todėl dabar praleisiu likusią dalį.
Norėčiau labai trumpai paminėti, kad nejonizuojančioji spinduliuotė ir elektromagnetiniai
laukai taip pat gali sukelti tiesiog netiesioginius genetinius sutrikimus.
Bet žinau, kad bus kitas pranešėjas, todėl galiu ramia sąžine jį praleisti.
Pavojų sveikatai kelia ne tik ten purškiamos medžiagos, bet
ir visos radijo bangos ir mikrobangos, kurios mus veikia.
Kalbu tik apie šiuos manipuliacijos oru dalykus.
5G ir net 4G, 3G ir kt. kol kas neįtrauksiu į lygtį.
Taip, paskutines nuotraukas padariau pats kovo ir balandžio mėnesiais.
Projektoriuje tai ne taip gerai matyti.
Tikrai kalnuose atrodo kaip smogas virš Los Andželo.
Tai tiesiog negali būti natūralu.
Su tuo baigiau.
Keletą dalykų praleidau.
Tikiuosi, kad per daug nepersistengiau.
Dėkojame už dėmesį.