Danes, v nedeljo, 10. decembra 2023, na 75. dan človekovih pravic, se v Karlsruheju
odvija zgodovinski dogodek brez primere in zelo poseben:
Med velikimi demonstracijami s shodi in procesijo je zvezno državno tožilstvo
v Karlsruheju vložilo 599 kazenskih ovadb.
To je usmerjeno proti odgovornim, ki so se zavzemali za zakonsko uvedbo obveznega cepljenja
v zdravstvenih poklicih in za pripadnike nemških oboroženih sil.
Priznavanje škode in smrti zaradi cepiva je namreč kršitev Splošne deklaracije
o človekovih pravicah in 7. člena Mednarodnega kazenskega zakonika.
Po mnenju organizatorja ne bo sprave, dokler bodo storilci nezakonitih
ukrepov proti koronavirusu ostali nekaznovani.
Udeležbo na shodih so napovedali visoki in kompetentni govorniki, ki
bodo s svojimi prispevki poudarili obseg zločinov in nujnost ukrepanja.
Veseli nas, da ste se nam danes pridružili v Karlsruheju, mestu prava, da bi počastili
in se spomnili vseh žrtev triinpolletnega režima krivic zaradi koronavirusov.
Najlepša hvala!
In če menite, da nas je malo, potem vam moram povedati, ali pa naj vam povem, da je bilo vedno
malo tistih, ki so naredili razliko.
Zato se zahvaljujemo vsem, ki danes skupaj z nami praznujejo zakon in pravico ter
vračajo izražanje, vpliv in dostojanstvo.
Hvala Karlsruhe, hvala v imenu ZAAVV
[= cilji: [= = presoja, razjasnitev, sodni pregon in preprečevanje], od vseh organizacij in podpornikov, ki
so danes pozvali k temu čudovitemu dnevu pravičnosti.
Najprej bi se rad jasno distanciral od vseh oblik levičarskega ekstremizma,
desničarskega ekstremizma, antisemitizma ali drugih ideoloških ekstremističnih
idej in preganjanja.
Posebnost tega dogodka je, da ne boste slišali le govorov pravnikov, organov
pravosodja, ampak je danes v ospredju nekaj posebnega, in sicer ukrepanje.
Politiki še vedno nočejo pojasniti politike glede koronavirusov.
Zato bomo danes z vašo podporo v živo in v barvah vložili približno 600 kazenskih ovadb.
Za kaj gre?
Oglejte si zaslon.
Zeleni in FDP sta umaknili zakon o okrepitvi preventive cepljenja proti Covid-19 in spremembi
drugih predpisov v zvezi s pandemijo Covid-19 o tiskanih zadevah 20.188 in 20.250, na
voljo je naslednji izid končnega glasovanja.
Glasovnice, predložene 689.
Za je glasovalo 571 poslancev.
Proti je glasovalo 80. 38 se jih je vzdržalo.
Osnutek zakona se sprejme.
Ta zvezna vlada si je zastavila veliko ciljev, vendar je naša glavna prednostna naloga zaščita
prebivalstva in teh zdravstvenih storitev.
27 Zato
bomo storili
vse, kar
je v naši moči, da se ta kriza čim prej konča.
Da bi bili iskreni do necepljenih, vsem ne bo
všeč, kar bom povedal.
Žal pa je ob trenutnih razmerah edina možnost
zaprtje restavracij in kulturnih ustanov.
Prav tako pa moramo pospešiti cepljenje.
Dosledno moramo pospešiti prvo, drugo in poživitveno cepljenje.
1,1 milijona
cepljenj .
To je rekordna številka.
V nobeni drugi evropski državi se poživitveno in primarno cepljenje ne
izvaja tako hitro kot v Nemčiji.
Ob tej priložnosti bi se rad izrecno zahvalil vsem, ki delajo tukaj, zdravnikom, tistim,
ki vzpostavljajo centre za cepljenje, in tistim, ki vse to organizirajo.
Rada bi se vam zahvalila.
To je delo, ki nam bo na koncu omogočilo uspešno preleteti ta val.
Po drugi strani pa moramo sporočiti tudi dejstvo, da cepljenje bolj
ali manj nima stranskih učinkov.
To je treba vedno znova ponavljati.
V bistvu je zdaj ogrožena skupina ljudi, starih od 50 do 80 let, vsi so necepljeni,
nezaščiteni in bodo umrli.
In vesel sem, da je nova vlada s semaforjem začela uvajati splošni
program obveznega cepljenja.
Pričakujem, da se bodo priprave začele zdaj.
Kot odvetnik bi rad rekel: "Spoštovani državni tožilec, to je dovolj vsaj za začetni sum.
Ob tej priložnosti bi se rad zahvalil tudi zdravnikom, ki so takrat
in zdaj imeli pogum povedati, da
je gospod Lauterbach lagal.
In gospod Lauterbach ni le lagal, ampak je zavestno lagal.
Bili so in so neželeni učinki.
Poškodbe zaradi cepiva
obstajajo in tega nihče ne bo mogel resno zanikati.
Tisti, ki to storijo, se bodo izognili odgovornosti.
In v delujoči pravni državi bi bilo treba to dejansko preiskati in ukrepati.
Tu je nekdo, ki ga verjetno skoraj nihče ne pozna in ki se včasih zadržuje
na avtobusih. Kdo je dal pobudo za to.
Najbolje je, če se predstavi, saj je včasih nekoliko sramežljiv.
Naj se mi za trenutek pridruži Ralf Ludwig.
Pozdravljeni, najlepša hvala, najlepša hvala, da ste tukaj in da podpirate ta namen.
Spomladi leta 2021 sem v Stuttgartu dejal, da bomo vzpostavili ta center, da
bomo delali na njem in da se ne bomo ustavili, dokler odgovorni
za ukrepe v zvezi s koronavirusom ne bodo odgovarjali.
62
Danes
bomo začeli s kazenskimi obtožbami.
Danes imamo na odru veliko odličnih kolegov, veliko pravnikov, ki že vrsto let zastopajo vaše
interese, ki že vrsto let potujejo od sodišča do sodišča in si prizadevajo, da bi do neke
mere rešili in zagotovili pravno državo.
Rad bi se zahvalil kolegom, ki so danes tukaj na odru.
Mnogi med njimi stojijo pred odrom in so opravili neverjetno delo.
Tako imamo veliko in veliko odličnih ljudi.
Menim, da je država, v kateri se veliko število pravnikov postavi na noge
in reče, da to, kar se tu dogaja, ni v redu, nekaj mora biti narobe.
Sam bi se danes rad nekoliko zadržal, saj menim, da bi morali biti danes
v ospredju kolegi, ki se že leta borijo za vaše in naše pravice,
ne le v Nemčiji, temveč tudi v Avstriji in Švici.
Zame je pomemben samo en stavek, ki je na začetku.
Želim, da ta stavek ponavljate vsem ljudem, ki še vedno dvomijo.
Država ne sme ubijati nedolžnih ljudi.
Večina ljudi meni, da takšen stavek velja le za primere vojne
ali vojne, vendar to ne drži.
Ta stavek velja tudi takrat, ko država prisili ljudi, da v svoje telo vnesejo snov,
za katero celo uradni inštituti, kot sta Inštitut Paula Ehrlicha in
Inštitut Roberta Kocha, trdijo,
da ima lahko usodne stranske učinke.
Država ne sme ubijati ljudi, nedolžnih ljudi.
To je naše sporočilo, ki ga moramo razširiti.
Najlepša hvala.
Preidimo na resno plat življenja.
Upam, da so tu tudi nekateri odvetniki,
morda tudi državni tožilci.
Če je tako, vas pozivam, da začnete opravljati svoje delo.
Kot organi pravosodja to z veseljem podpiramo.
V tem videoposnetku smo pravkar videli, da je šlo za obvezno cepljenje.
Za mnoge v sektorju oskrbe, v bolnišnici, je imelo to usodne posledice.
In obstajajo ljudje, ki so imeli pogum, da so v Bundestagu glasovali proti.
Najprej bi
rad pozdravil Thomasa Seitza.
Thomas Seitz je poslanec Bundestaga in eden od pogumnih ljudi, ki so glasovali proti obveznemu cepljenju. Od stranke, katere imena ne smemo omeniti.
Pozdravljeni, Thomas Seitz.
Da, dragi prijatelji svobode in naših temeljnih pravic.
Zahvaljujem se vam, da vam lahko danes spregovorim o pravni in parlamentarni ponovni oceni krize zaradi koronavirusov.
Najprej pa pojasnilo.
Zaradi korone nismo imeli krize.
Kriza je bila prej posledica ukrepov v zvezi s koronavirusom.
Resnične krize ni sprožil virus, temveč politika.
To je bil čas pravnega izrednega stanja, čeprav temeljni zakon ne pozna izrednega
stanja zaradi naravnih nesreč ali epidemij.
To je bil čas, ko je bilo domnevno varovanje zdravja kategorično postavljeno
nad vse druge temeljne pravice.
To je bil čas diktature koronavirusov.
Medtem ko sta se zakonodajna in izvršilna veja oblasti prehiteli v pretiranih posegih v temeljne
pravice, sodišča skoraj vedno niso opravljala svoje funkcije varuhov svobode in temeljnih pravic.
To je bilo še posebej očitno v okviru svobode zbiranja, na primer, ko so pravila
o distanci veljala in postala neusmiljena le, kadar so demonstracije potekale
proti vladi in ne v njeno korist.
Sodstvo je tako prej ali slej nekritično odobrilo skoraj vse zakonske
zahteve, čeprav v Nemčiji sploh ni bilo presežne umrljivosti.
Vsaj ne do začetka kampanje cepljenja.
S cepivom, ki ni bilo cepivo, temveč eksperimentalna genska terapija.
Dosedanja parlamentarna preiskava je bila prav tako nezadovoljiva kot pravna preiskava.
Že leta 2020 smo vložili zahtevo za ustanovitev prvega preiskovalnega odbora
za koronavirus, ki pa je bila zavrnjena, ker je imela AfD le manj kot 25 odstotkov sedežev, manjšinska pravica
parlamentarnega preiskovalnega odbora pa velja le nad tem kvorumom.
Morda bi pritisk javnosti, ki ga je izvajal zgodnji preiskovalni odbor, lahko preprečil
številne poznejše zahteve.
Ni nujno, da se strinjate s programom in politiko Alternative
za Nemčijo.
Vendar nihče ne more zanikati, da smo bili v času Coronovega režima edini
glas svobode v nemškem Bundestagu.
In tudi edini, ki so ne le dosledno zagovarjali svobodo,
temveč so tako tudi glasovali.
Ker tudi sam nisem bil cepljen in se nisem hotel ukloniti fašističnemu načelu,
da bi dokazal svojo virološko nedolžnost, sem
se tako kot številni drugi poslanci od januarja 2022 lahko udeleževal plenarnih zasedanj
le na galeriji za obiskovalce Bundestaga.
Toda tudi kot izobčenec lahko govorite jasno.
Moj najljubši stavek s tokratnega plenarnega zasedanja nemškega Bundestaga je:
Pohodniki branijo pravno državo in njihova kriminalizacija je napačna.
Prav tako bomo storili vse, kar je v naši moči, da bo pravni postopek končno napredoval.
Zato močno upam, da bodo danes vložene kazenske ovadbe uspešne.
V veliko čast in veselje mi je, da vam lahko danes, 10. decembra 2023,
spregovorim tukaj v Karlsruheju.
Od marca 2020 je vse, kar je bilo prej značilno za demokratično ustavno državo in stanje
medicinske znanosti, razveljavljeno.
Vsak, ki je temu nasprotoval, je bil obrekovan, žaljen in preganjan.
Zdravniki so izgubili licenco za opravljanje zdravniškega poklica, bili so odpuščeni z
univerze, disciplinski organi zdravniških združenj pa so jih v dogovoru z vlado
in kupljenimi mediji samovoljno preganjali, da bi jih dokončno utišali.
Kdor se ni strinjal s pripovedjo
in korakal v skladu
z glavnim tokom, je bil v najboljšem primeru outsider, nazadnje izključen
iz javnega življenja, ogrožen v svojem obstoju in obrekovan.
Nastala je ogromna škoda.
Vse dogodke in krivice je treba obravnavati, odgovorni pa morajo
odgovarjati in nositi odgovornost.
Ker
ne smemo nikoli pozabiti, nikoli pozabiti, kaj se je zgodilo.
To dolgujemo sebi, svojim otrokom in žrtvam te zdravstvene diktature.
Avstrijo je prizadelo skupno pet nesmiselnih zapor.
Zdravim ljudem je bila odvzeta svoboda.
Da bi si zagotovil svoj obstoj, se je moral delavec na delovnem mestu podrediti nesmiselnemu
pravilu tretje generacije.
In sicer testirane, ozdravljene ali cepljene, tj. gensko obdelane.
Stare, bolne in ranljive osebe, ki so potrebovale oskrbo, so bile hladnokrvno nasilno izolirane
od svojih družin, prijateljev in znancev.
Ljudje so bili zaradi nesmiselnega nošenja mask prisiljeni ogrožati in
škodovati svojemu zdravju. Da bi si iznakazili zunanji videz kot sužnji.
Svobodno mnenje, ki je bilo nekoč visoko cenjeno kot merilo diskurza in nadaljnjega
razvoja, je bilo prepovedano in cenzurirano.
Vrhunec zaničevanja človekovega dostojanstva, temeljnih
pravic in svoboščin je bila neposredna ali posredna prisila k večkratnim eksperimentalnim
in nevarnim injekcijam Covid-19, ki razen škodljivih učinkov niso imele in še vedno
nimajo nobenega učinka.
V Avstriji je napad na življenje in zdravje vsakega državljana dosegel vrhunec s
sprejetjem zakona o obveznem cepljenju.
Kritični sodniki in državni tožilci v Nemčiji so prišli do bistva zadeve.
Državna odredba o cepljenju Covid-19 je namerno ubijanje.
Spremljevalna škoda je nepopisna.
Psihično poškodovani otroci in mladostniki,
število stečajev brez primere, fizično
in psihično uničenje življenjskih virov ljudi, delitev
družbe, zdravstvene ali usodne
posledice zaradi medicinsko nujnega zdravljenja, ki ni bilo izvedeno ali ni bilo izvedeno
pravočasno, neizračunljivo število žrtev cepljenja
in smrtnih primerov zaradi cepljenja.
Tisti, ki spijo v demokraciji, se zbudijo v diktaturi.
Zato ne smemo nikoli pozabiti.
To pripoved v orkestrirani enotnosti nadaljujejo vlade in njihovi posredniki, kot so mediji,
ki jih financirajo davkoplačevalci.
Od podnebne histerije
do eksistenčnega uničenja srednjega razreda za plemenite cilje,
od ustanovitve neoabsolutistične svetovne vlade v obliki Svetovne zdravstvene
organizacije do sprememb mednarodnih zdravstvenih predpisov, ki niso v skladu z ustavami
civiliziranih držav, in sklenitve pogodbe o pandemiji.
Ni združljivo s temeljnimi pravicami in svoboščinami naše
ustave, pravico narodov do samoodločbe, da
bi WHO, ki je ni demokratično izvolil noben državljan tega sveta, njenemu
generalnemu direktorju
in s tem samooklicanim arogantnim elitam, ki stojijo za njo, v primeru morebitnih ali
dejanskih globalnih zdravstvenih kriz podelili neomejena pooblastila.
nadzor, spremljanje in sankcioniranje pravic
brez možnosti revizije, brez odgovornosti in brez obveznosti.
Ta globalistični projekt, ki ga vodijo velika farmacija, korporacije in avtokratske oblastne
elite, je treba zrušiti, da bi zaščitili suverenost držav ter suverenost
in nedotakljivost dostojanstva vsakega posameznega državljana.
Zato smo se danes, ob 75. obletnici človekovih pravic, zbrali v Karlsruheju,
da bi postavili postulat ponovne presoje, ugotavljanja odgovornosti in prevzemanja odgovornosti.
Pozitivne spremembe, ki jih je prinesel največji zdravstveni in pravni škandal
po letu 1945, so se že zdavnaj začele.
Toliko nas je, da bi lahko to priložnost za pravi politični in pravni
preobrat zaustavili ali izgubili.
Veliko nas je in vedno več nas je.
Zato na koncu.
Nikoli ne smemo pozabiti, kaj se je zgodilo.
Zdaj smo poklicani, da to storimo, in zavezani smo, da bomo pozitivno spreminjali
prihodnost in hodili po tej poti.
To je naš glavni cilj.
Najlepša hvala.
Pozdravljeni, Karlsruhe!
Pozdravljeni!
Pozdravljeni, zagovorniki človekovih pravic!
Posebno čestitko izrekamo skupini Freiheitstriechler.
Prišli so iz Švice, da bi po tradiciji prednikov
pregnali zle duhove.
Poglejmo, kaj lahko naredijo tam zadaj!
Na Trgu človekovih pravic smo se zbrali, ker je Generalna skupščina
ZN pred 75 leti sprejela katalog človekovih pravic.
To bi pravzaprav moral biti razlog za praznovanje.
Žal pa se moramo zavedati, da je 75 let precej dolga doba, vendar bi lahko rekli
tudi, da ni minilo niti 100 let, pa so te človekove pravice že poteptane.
Na samem začetku tega kataloga Združeni narodi navajajo, da imajo vsi ljudje od rojstva enake
neodtujljive pravice in temeljne svoboščine.
Na kocki so življenje, svoboda
in osebna varnost.
Posamezne vrednote bomo obravnavali pozneje, a bistvo je, da imamo od rojstva enake neodtujljive
pravice in temeljne svoboščine.
In zakaj imamo te neodtujljive pravice in temeljne svoboščine?
Ker smo ljudje.
Ker smo ljudje, imamo človekove pravice.
Nadalje pravi, da so vsi ljudje enaki pred zakonom in so upravičeni do enakega
varstva pred zakonom brez razlikovanja.
Toda ali se spomnite, da je nekdo na televiziji rekel, da če ne sledite,
ste izpadli iz družabnega življenja?
To je nezaslišano.
V družbenem življenju lahko sodelujemo, ker smo ljudje.
Zakaj smemo sodelovati v družbenem življenju?
Ker smo ljudje.
Točno tako.
Določa tudi, da nihče ne sme biti samovoljno aretiran ali pridržan.
Vendar se zavedamo, da je sodstvo postalo politično orožje.
Pomislimo na Michaela Ballwega, ki je bil devet mesecev v zaporu in na koncu ni dobil niti dovolj za tožbo.
Zakaj nas nihče ne sme samovoljno aretirati in zapreti?
Ker smo ljudje.
Zakaj nas nihče ne more samovoljno zapreti?
Ker smo ljudje.
Določa tudi, da nihče ne sme biti izpostavljen samovoljnemu poseganju v zasebno življenje,
dom, družino in korespondenco ali škodovanju časti in dobremu imenu.
Vsakdo ima pravico do pravnega varstva pred takšnim poseganjem ali oviranjem.
Kako je s to odpovedjo?
Se spomnite omejitev pravic do obiskov v bolnišnicah, celo
v stanovanjih in hišah - povedali
so nam, koliko ljudi smemo povabiti.
Če smo želeli obiskati restavracijo, smo se morali identificirati.
Zakaj takšne omejitve in omejitve niso dovoljene?
Ker smo ljudje!
Točno tako, deluje.
Zagotovljena je svoboda mišljenja, vesti in veroizpovedi.
Toda tudi tam so nas napadli.
Tudi pri cerkvenih obredih so veljale omejitve, majhni krogi in podobno.
Zakaj je zagotovljena svoboda mišljenja, vesti in veroizpovedi?
Ker smo ljudje!
Obstaja še ena pomembna človekova pravica, in sicer pravica
do svobode izražanja in mnenja.
V nemškem temeljnem zakonu je to še preprosteje formulirano.
Cenzure ni.
To je tako preprosto, da bi ga morali razumeti celo politiki.
Kaj pa Julian Assange?
Tam je avto in drugi ljudje, ki so ukinjeni, ki so potisnjeni na rob družbe.
Zakaj imamo svobodo izražanja?
Zakaj moramo biti sposobni povedati tudi stvari, ki so v nasprotju z mnenjem tistih, ki so na oblasti?
Ker smo ljudje! Točno
tako.
In zakaj se lahko brez omejitev zbiramo na tem trgu?
Ker smo ljudje!
Točno tako.
In to pravico uporabljamo.
Naša švicarska zvezna ustava vsebuje čudovit stavek:
Da so svobodni le tisti, ki uporabljajo svojo svobodo.
Morda je eno najpomembnejših sporočil, da ljudje nismo predmeti.
Nismo pogajalska točka, ki jo je mogoče potisniti na desno ali levo.
To je tudi namen današnjih kazenskih obtožb.
Vsak od vas lahko podpre to kazensko ovadbo. Na drugi strani je avtobus.
Kartice, kot je ta, ki jo držim v rokah, se razdeljujejo tudi tukaj.
V njem piše, da vlagam obtožnico zaradi suma zločinov proti človeštvu.
Vsi, ki bi to želeli podpreti, se lahko podpišejo na zadnji strani avtobusa. Pomembno je, da dodate svoje ime in naslov, da bo prijava popolna.
To se lahko zgodi tudi v dvigalu. Preprosto kot obvestilo. Olli!
Torej, ali bomo vsi skupaj izvedli še eno akcijo? Ste vsi tam? Karlsruhe.
To počnemo na skoraj vsakem večjem dogodku, na vsakem velikem pozivu. Tobias, prosim te za trenutek.
Dvignite roke. Vse roke v zrak. Upam, da bo držalo. Zato pozivam k miru. Zahtevate svobodo.
Mir - svoboda. Mir - svoboda. Mir - svoboda. Mir - svoboda. Mir - svoboda.
Mir - svoboda. Mir - svoboda. Hvala! Prosim! Torej, so vsi spet budni? Pozdravljeni, Karlsruhe. Čudovito.
Pravkar sem govoril o tem, da obstajajo zdravniki, ki so imeli pogum opravljati
svoje delo v skladu s svojo prisego po nürnberškem zakoniku.
Še danes potekajo številni kazenski postopki proti tako imenovanim kritičnim zdravnikom. En komentar, ker sem videl, da je SWR tukaj.
Dragi SWR, zelo sem zadovoljen.
In bilo bi čudovito, če se poročanje ne bi osredotočalo na eno osebo, ki je prav tako stala
na odru, ampak bi se vse, kar pravniki tu povedo, jemalo resno. Tega ne rečemo samo za zabavo in igro.
Za tem stoji vsebina in to lahko dokažemo.
Da bi to preprečil, mi je popolnoma vseeno, ali me imenujete desničar, desničarski radikalec,
levičar, levičarski radikalec. Sem človek. Imam vrednote in človekove pravice.
Pri tem vztrajam.
Pogumna zdravnica je danes prišla k nam in nam na kratko poročala iz svoje prakse o tem, kaj
to naredi z ljudmi in kaj se dejansko dogaja.
Prisrčno pozdravljam
Perin Dinekli.
Septembra 2020 sem imel racijo, tako kot večina kritičnih zdravnikov v moji praksi.
Osem tednov pozneje pa sem dobil kazenski nalog za 150 dnevnih stopenj, kar pomeni pet mesecev zapora
ali 22 500 evrov, ker sem proti svoji najboljši presoji izdal lažna zdravstvena potrdila
z namenom goljufije v pravnih zadevah, tj. potrdila o izvzetju maske.
Večina zdravnikov je že takrat zavračala izdajo
potrdil o izvzetju maske.
Tudi pri svojih bolnikih z astmo ali hudimi srčnimi boleznimi.
In seveda, ti bolniki so prišli iz vse Nemčije k nam zelo malo zdravnikov
v primerjavi z mnogimi, ki so bili prilagojeni, ki so govorili.
In so obupano prosili za potrdila o oprostitvi maske zase ali za svoje otroke.
In seveda smo jih postavili na ogled, saj vsakdo trpi zaradi pomanjkanja
kisika, če več ur nosi masko.
Pravzaprav vam ni treba študirati ali imeti kakršnega koli znanstvenega
znanja.
Hkrati pa hiperkapnija, tj. preveč ogljikovega dioksida.
In ima bolj ali manj hudo zastrupitev s CO2, če tako rečem.
To povzroča različne simptome, kot so zadihanost, napadi panike, glavoboli, vrtoglavica,
občutki, da izstopate iz telesa, in podobno.
Vse to so simptomi, ki jih s telesnim pregledom tako ali tako ne bi mogli preveriti.
Kljub temu smo vsi obsojeni zaradi potrdil brez zdravniških pregledov.
In vsi sodniki na začetku sojenja rečejo: pravkar sem imel sojenje, štiri
dni sojenja, ni predmet sojenja, ali so maske škodljive
ali koristne.
Na začetku 21. leta sem bil po kazenskem opominu pozvan, naj se prostovoljno odpovem licenci
za opravljanje zdravniškega poklica, saj je obstajal sum, da sem osebnostno nevreden
in nezanesljiv ter značajsko neprimeren za zdravniški poklic.
Seveda tega nisem storil.
Kodeks ravnanja zdravnikov.
Zdravniki opravljajo svoj poklic v skladu s svojo vestjo, etičnimi načeli, medicinsko
etiko ter po svojem najboljšem
znanju in prepričanju.
Ne smejo priznavati nobenih načel ali upoštevati nobenih predpisov ali navodil,
ki so nezdružljiva s to nalogo ali za katera ne morejo biti odgovorni.
Svojega zdravniškega znanja ne bom uporabljal za kršenje človekovih
pravic in državljanskih svoboščin.
Pridružil se nama je še en odvetnik, prav tako iz organizacije Pravniki za razsvetljenstvo.
Eden od spredaj.
Edgar Simon,
dobrodošli.
Zahvaljujemo se vam.
Dragi moji, najlepša hvala, ker ste mi zaploskali, še preden sem karkoli rekel.
Vendar bom zdaj nekaj povedal.
Rad bi vam na kratko predstavil, kdaj se je vse skupaj začelo.
Moja današnja tema so otroci, o katerih bi rad govoril v petih minutah,
čeprav bi lahko govoril več ur.
Naj najprej citiram nekaj besed s simpozija FDA, ki je potekal 26. oktobra 2021.
V dokaz brezobzirnosti ljudi, ki so vse to sprožili, je potekala
razprava o tem, ali naj cepivo dobijo otroci med petim in
enajstim letom starosti.
Tu citiram Dr. Erica Rubina.
To je glavni urednik revije New England Journal of Medicine, ki je mimogrede
objavila tudi Pfizerjeve študije.
Na tem simpoziju je povedal naslednje.
Nikoli ne bomo vedeli, kako varno je to cepivo, če ga ne bomo začeli dajati.
Tako pač je.
To se nadaljuje, dragi prijatelji, in ko berem dalje, postaja popolnoma nesprejemljivo.
Na ta način smo izvedeli tudi za redke zaplete pri drugih
cepivih, kot je cepivo proti rotavirusom.
Menim, da bi morali glasovati za odobritev.
V teh besedah je čutiti neprekosljiv prezir do človeštva.
Takšni ljudje stojijo za tem, kar se je zgodilo tukaj.
Lahko vam povem še nekaj.
Veliko časa preživim na potovanjih po sodiščih, kjer ščitim otroke, katerih starši in včasih
tudi otroci sami so prizadeti zaradi glob.
Na kratko bom omenil primer, ki sem ga doživel sam.
Bil sem zagovornik 14-letnega dečka in njegove matere.
Vprašanje se je glasilo: naj mladenič v šoli nosi masko ali ne?
In sodnik je rekel, zakaj?
To počnejo vsi drugi in je popolnoma varno.
Sodniku, bavarskemu sodniku na lokalnem sodišču, sem rekel:
"Spoštovani gospod predsednik, dejstvo je, da maske
ne delujejo in so tudi nevarne.
Zdaj pa je na vrsti sodba, ki to brezobzirnost prenaša na nemška sodišča.
Ta sodnik je dobesedno rekel, kako naj vem, ali so maske nevarne, preden
pred mano ležita dva mrtva otroka.
To so besede nemškega sodnika iz Bavarske, bi rad povedal.
Bil sem globoko pretresen, brez besed,
nisem mogel niti vložiti zahteve za izločitev, ker sem bil tako moralno
uničen, da sploh nisem vedel, kako naj se odzovem.
To pa je diametralno nasprotno temu, kar je ta sodnik nekoč prisegel.
Sodniki namreč popolnoma zanemarjajo en vidik.
To je njihova vest.
Presojati morajo po svojem najboljšem znanju in prepričanju.
Ne le po tem, kar vedo iz predpisov, ampak tudi po tem, kar jim govori vest.
In ko tak sodnik sedi pred mano in izreče tak stavek, vem, da nima več
vesti ali pa je bil na nek način prisiljen izreči
takšne besede.
To, kar se tu dogaja, je nepredstavljivo.
Sem tudi odvetnik, ki zagovarja vojake.
In tu je še čudovita dolžnost strpnosti.
Ta dolžnost strpnosti ima še en vidik, ki ga ni priznalo nobeno sodišče.
To je dejstvo, da imajo vojaki dve področji odgovornosti.
Naj se obrnem na vojake, saj so mi tudi oni blizu.
Eno od področij dolžnosti je odnos med vojakom in njegovim nadrejenim.
Če mu ukaže, naj se cepi, se bo morda moral vojak cepiti.
Toda ali mora biti cepljen tudi, če spoštuje obveznost strpnosti?
Obveznost strpnosti namreč pomeni, da se mora cepiti proti
svoji volji, kar je tudi zakon.
Zdaj pa so na vrsti zdravnikove dolžnosti.
Če vojak pride v zdravstveni dom in reče, da sem izpolnil svojo dolžnost strpnosti, da se cepim,
potem me zdravnik dejansko ne sme cepiti.
To pa zato, ker ve, da je obveznost strpnosti v nasprotju z vojakovo voljo.
V nasprotnem primeru bi bila prostovoljna.
To je protislovje, ki ga še nobeno sodišče ni obravnavalo.
In to samo zato, ker suženjsko upoštevajo pravila.
Preprosto spoštujejo zakon.
Po mojem mnenju nimajo več vesti.
Kajti le to nas lahko reši, da kot ljudje v tej državi
ne bi popolnoma propadli.
Kajti kakšna je podoba človečnosti, če vojak stoji
tam in reče: Bojim se za svoje življenje?
Ne zato, ker bi se moral spustiti v točo krogel, ampak zato, ker mi vbrizgajo nekaj, kar lahko tudi po mnenju Zveznega ustavnega sodišča povzroči nepopravljivo škodo.
Takšno cepljenje je namreč nepovratno.
Vendar pa bi ob tej priložnosti prosil vse odvetnike, ki so tukaj, naj stopijo na oder, tiste,
ki žal na sodiščih vsakodnevno doživljajo neuspehe, pogosto niso deležni poštene
obravnave, a kljub temu ne obupajo.
Morda bi želeli priti gor.
So resnični.
To niso lažni odvetniki,
ampak resnični.
Mimogrede, tudi Tobias je odvetnik.
Zahvaljujemo se vsem, ki so 10. decembra v ledenih temperaturah prišli
v Karlsruhe, pokazali svoje obraze in nas podprli pri našem delu.
Vsem se iskreno zahvaljujemo.
Dovolil si bom povedati tri kratke zgodbe.
Od pisarniške delavke, ki se ni želela cepiti, ki so ji svetovali, naj gre vendarle v psihiatrično
ustanovo, od katere so zahtevali, naj spakira svoje stvari in izgine
v domačo pisarno.
Vsi moji sodelavci so molče stali ob strani.
Nihče ni ugovarjal.
Rad bi vas spomnil na tiste, ki so še vedno hodili v šolo.
17-letna dijakinja se je dve leti učila v škatli iz pleksi stekla.
V učilnici.
Izgubila je vse socialne stike in trenutno ponovno vzpostavlja svoje življenje.
Star 17 let.
Vedno vas prosim, da si predstavljate sedemletno deklico.
Sedem let .
To dekle je nosilo masko.
Pod to masko se je razvil kožni izpuščaj, krvav, dobil je certifikat o maski. Učitelj ga ni prepoznal.
Otroka so poslali domov.
Sošolci iste starosti so ji sledili domov in kričali za njo: "Morilka!
Če to ni neverjetno. To zgodbo sem objavil na Twitterju.
Še bolj pa so me izčrpali in ganili komentarji.
Nič od tega ne bi bilo res. Zgodbe iz Paulaner Garten.
Kot odvetnik vam lahko zagotovim, da je to res.
Na tej točki bi rad, da se za trenutek ustavimo in se spomnimo ljudi,
ki še danes trpijo zaradi posledic teh politik in ukrepov.
Dragi prijatelji, dragi sodelavci, pozdravljeni, Karlsruhe!
Mnogi med vami ste danes tukaj že četrtič.
To je dobro.
Odvetniki za razjasnitev so pred zveznim ustavnim sodiščem decembra
20, 17. junija 21 in marca 22 organizirali že tri takšne protestne dogodke.
Vaša današnja udeležba odgovornim za ukrepe corona v zadnjih treh letih in pol kaže,
da ne bomo odnehali, da ne bomo popustili, da ne bomo nehali dan za dnem navajati
in razjasnjevati državnih krivic, pa tudi sodnih napak.
Zato je dobro in pomembno, da nas je danes veliko in da zahtevamo prav to.
19. decembra 2020 nas je bilo okoli 50 odvetnikov in morda 150 ali 200 udeležencev.
Dve leti pozneje je bilo že 2000. In danes jih je veliko.
In to je dobro.
Hvala vsem, ki ste danes prišli od blizu in daleč.
Hvala, Karlsruhe!
Dragi prijatelji, nepravičnosti zadnjih treh let in pol ne smemo preprosto prekriti
s plaščem molka ali pozabe.
To bi radi, ti pozabljivi Scholzovi politiki, ti suvereni nezakonite
konference predsednikov ministrstev.
Nezakonito, ker ni predvideno v osnovnem zakonu.
Še vedno je žalostno, kaj nam lahko politika ponudi v teh dneh.
In kdor je verjel, da bo sodstvo posredovalo in popravilo položaj v skladu z načelom delitve
oblasti, je bil kmalu grenko razočaran in se je hitro izkazalo, da se je motil.
Ne brez razloga, dragi prijatelji, smo decembra 2020 in v naslednjih letih
večkrat pozvali predsednika zveznega ustavnega sodišča Stephana
Harbartha, naj sname klobuk in odstopi.
Samo leta 2020 je najvišje nemško sodišče v Karlsruheju prejelo 239 ustavnih pritožb in dodatnih
72 izločenih nujnih vlog zoper ukrepe nemške vlade v zvezi s koronavirusom.
Sodniki v Karlsruheju so letos ugodili natanko trem prošnjam.
Kako uničujoča, kako uničujoča kvota.
Zaupanje v sodstvo, zlasti v zvezno ustavno sodišče, še
nikoli ni bilo tako omajano.
Še posebej slabo je bilo 10. februarja 2022, ko je zvezno ustavno sodišče, prvi senat, zavrnilo
nujno zahtevo za začasno ukinitev obveznega cepljenja v zdravstvenem sistemu.
Dva meseca pozneje je Zvezno ustavno sodišče ugotovilo naslednjo kršitev zakona: razširitev
obveznega cepljenja za zdravstvene delavce.
Vsekakor je Zvezno ustavno sodišče uničilo nešteto poklicnih možnosti preživetja v nemškem
zdravstvenem sektorju, povzročilo nešteto
eksistenčnih skrbi, ljudi pahnilo v obup,
nešteto ljudi prisililo v cepljenje,
ki je bilo za nekatere od njih usodno, in v Nemčiji povzročilo
celo izredne zdravstvene razmere.
To je v Nemčiji nezakonito, gospod Harbarth!
Prišel bo čas za ponovno zgodovinsko presojo.
V Nemčiji so kritični zdravniki še vedno obtoženi in obsojeni na dolge zaporne kazni samo zato, ker
so zaščitili svoje paciente z izdajanjem potrdil o izvzetju maske za prosto dihanje, pri čemer so se
sklicevali na svojo zdravniško Hipokratovo prisego.
Ta val kriminalizacije kritičnih zdravnikov se mora ustaviti!
Zato pozivam k ustavitvi vseh kazenskih in denarnih postopkov, tudi za Nemčijo.
Leta 2020 do 2023 se v Nemčiji ne smejo nikoli več ponoviti.
Nikoli več! Borimo se proti začetkom in nadaljevanjem!
Za to se danes zavzemamo v Karlsruheju.
Tako je v tej državi, ki ljubi red.
Veseli me, da nam bo Chris Moser ponovno predstavil nemško ustavno državo.
Pozdravljeni, Chris.
V zadnjih nekaj letih smo se veliko naučili.
Spoznali smo, kaj strah naredi z ljudmi.
Naučili smo se, kako lahko strah ljudi obrne drug proti drugemu
in jih naredi nepremostljive.
Spoznali smo, kako je bila politika strahu usmerjena proti lastnim ljudem.
Spoznali smo, da je strah začaral celo sodstvo.
Žrtve te politike strahu niso bili le tisti, ki so kritizirali vlado, ki jih je ta žalila,
s katerimi je slabo ravnala policija in ki jih je sodstvo kriminaliziralo, ampak predvsem
ljudje, ki so se pred strahom odpovedali svoji volji, da bi
se uveljavili.
Postavili smo se v bran resnici, vendar
ne z našo resnico proti resnici drugih, temveč z
vojsko znanstvenikov z vsega sveta proti peščici strokovnjakov, katerih mnenja
niso smela biti vprašljiva.
Vendar smo se naučili, da je resnica neuporabna, če ne pride do izraza.
Na tisoče in tisoče državljanov je naletelo na zidove, ki jih je postavila
politika strahu pred zakonom.
Sodišča so ostala gluha za temeljne pravice vseh.
Vendar moramo ostati trdni, saj brez enotnosti ni pravičnosti, brez pravičnosti ni
svobode in brez svobode ni življenja.
Zato morajo tisti, ki kršijo temeljne pravice, odgovarjati.
Nekateri boste rekli, da to ni dobro, saj bo prekinjena.
Morda.
Vendar nenehno kapljanje obrablja kamen.
Odločitev o ustavitvi zadeve mora sprejeti državni tožilec.
Vsako odločitev o ustavitvi takšnega postopka pa ta državni tožilec
občuti na svoji vesti.
Tudi če se tega ne zaveda.
Še naprej se bomo borili
in pričevali zgodovini, da je zakon še vedno živ.
Pravica živi, dokler je njen nosilec še živ.
Vsi smo nosilci prava te dežele.
In ne bomo mirovali, dokler ta pravica ne bo ponovno vzpostavljena.
Zakon živi v nas.
Če le ostanemo vztrajni, bo zakon nekega dne spet zaživel okoli nas.
Zahvaljujemo se vam.
Odvetniki imajo zelo pomembno vlogo, saj lahko z ljubeznijo, predanostjo in modrostjo
dosežejo srca sodnikov v sodni dvorani.
To je naša naloga, da dosežemo srca sodnikov.
To je naša naloga.
Ljudi bo mogoče prepričati le tako, da jih boste ljubili.
Če bomo predložili le dokumente, nam ne bo uspelo.
Doseči moramo srca, ki so v sodnikih otrdela.
To lahko storimo le z nenehnim poučevanjem.
In da seveda uporabljamo postopkovna pravila za dialog in
zahtevamo dialog s sodniki.
To je naša naloga.
Za to se zavzemamo.
V javnih medijih nam dialog ni mogoč.
Tam nas ne bodo slišali.
Sodna dvorana je trenutno edini prostor za dialog.
Zato zapirajo vrata, kot na primer v Mannheimu:
da fotokopirajo in skenirajo osebne izkaznice, da bi javnosti preprečili, da bi se o tem pozanimala.
Mobilni telefoni so odstranjeni.
Storjeno je vse, da sodna dvorana ne postane sodišče.
Vendar bo postal sodišče, če bomo v njem vztrajali.
In če nas napadejo, če napadejo zdravnike, vojake, ljudi, ki
so prejeli maskirne certifikate, potem smo v zelo dobrem položaju,
saj pridemo na sodišče in tožilci ter sodniki morajo
obravnavati primer.
In vsi lahko predstavimo svoje argumente, tudi če jih ne želijo upoštevati.
Proti temu se borijo z zobmi in kremplji.
Vendar se mu upremo.
Ta sistem prenašamo že štiri leta, štiri leta!
Žal nam ni uspelo ustanoviti inštitutov, ki niso dosegli ničesar,
kot sta Inštitut Roberta Kocha in Inštitut Paula Ehrlicha, ki
ne raziskujeta ničesar.
Ne zagotavljajo nobenih podatkov.
To moramo storiti.
Te institucije moramo ustvariti kot državljani.
Za to moramo zbrati donacije.
In to je tisto, kar bo prinesla prihodnost:
Dejstvo, da imamo neodvisne inštitute, ki na primer izvajajo poskuse na podganah, ki lahko odkrijejo vse to, kar podpira patologijo.
To je moja želja za vas.
Podprite ljudi, ki se ukvarjajo z znanstvenim delom in nas vodijo naprej, da bomo
imeli dokaze tudi v sodnih postopkih.
Zahvaljujemo se vam, da ste v tako velikem številu prišli v Karlsruhe.
Zmagali bomo.
Resnica vedno zmaga!
Od vseh odvetnikov so bila zadnja tri leta izjemno stresna, frustrirajoča in nadležna.
In zdaj slišimo odvetnika, ki se zares
začne ukvarjati s tem, ko so vsi razočarani.
Ko že vsi mislijo, da se to ne more več nadaljevati, se pojavi ženska z neverjetnim strokovnim znanjem, ki je odvetnica specialistka za medicinsko
pravo, avtorica knjižnih uspešnic, z neverjetno količino energije, energična, jasna in predvsem vedno človeška.
Predvsem pa je vedno osredotočena na ljudi in neverjetno predana vsem svojim nalogam.
Velik aplavz za Beate Bahner.
V Karlsruheju smo se zbrali v tako imenovani rezidenci prava.
Svojemu govoru sem dal naslov: "Kjer prav postane narobe, odpor postane dolžnost".
Kdaj pravica postane napaka?
Kdaj se moramo državljani
upreti, da bi ponovno vzpostavili pravno državo?
Tako kot to zahteva sam temeljni zakon v četrtem odstavku 20. člena.
Pravo postane krivica, kadar zakon, predpis ali sodba sodišča temeljito
krši splošna načela pravičnosti ali globoko žali človekovo
dostojanstvo.
To se v ustavni državi dejansko ne bi smelo zgoditi.
Zakonodajna in izvršilna oblast sta namreč vezani na pravni red.
Vsaj sodišča morajo nato ugotoviti takšno nepravičnost in iz
nje potegniti ustrezne posledice.
Kako zelo smo državljani in pravniki pogrešali tako jasno in brezkompromisno sodno
prakso, odkar je bil razglašen koronavirus.
Sodna praksa, ki razglaša zakon za krivičen, zlasti kadar globoko
krši človekove pravice, zlasti človekovo dostojanstvo.
Navsezadnje je eno od drugih temeljnih načel prava spoštovanje človekovega dostojanstva.
Človeško dostojanstvo je nedotakljivo.
To etično in pravno načelo je brezčasno kot temeljno načelo.
Človekovo dostojanstvo je osrednja vrednota nemške ustave in zaradi
klavzule o večnosti iz člena 79(3) temeljnega zakona za vedno nedotakljivo!
Spoštovanje človekovega dostojanstva državi prepoveduje, da bi ljudi spremenila
v navadne predmete državnega delovanja.
Kdaj pa država obravnava ljudi zgolj kot predmete?
Če jim odreka lastne misli, samoodločanje in svobodne odločitve, na primer,
če jim ne dovoli več, da bi se svobodno informirali
iz splošno dostopnih virov.
Če pa država svojih državljanov ne obvešča, jih ne obvešča izčrpno ali jih celo napačno obvešča
in državljani zato sprejmejo napačno odločitev, ki resno vpliva na njihovo življenje in preživetje.
Ali ko država celo prisili svoje državljane, da dopuščajo zdravljenje,
ki ni niti učinkovito niti varno.
Takrat država ljudem odreka njihovo vrednost in dostojanstvo.
Ker potem država namenoma preprečuje, da bi ljudje sprejemali
bistvene življenjske odločitve na podlagi lastnega premisleka in razuma.
S tem država ne krši le pravice ljudi do samoodločbe, ki je ena od bistvenih
manifestacij človekovega dostojanstva.
Prav tako krši zaupanje, ki so ga državljani izkazali državi.
da ga država varuje in da sama ne krši njegovih temeljnih pravic.
Če država krši ali celo zlorablja to zaupanje, se pravičnost spremeni v krivico.
Ta krivica potem tudi ni zavezujoča, ni učinkovita, ni veljavna.
Tudi če se uporablja in upošteva že več let, kot v primeru Corone.
Navsezadnje vsaka ustavna država poleg pravnega načela pravičnosti temelji
tudi na načelu medsebojnega zaupanja.
Po eni strani mora država zaupati v poštenost in integriteto svojih državljanov.
Po drugi strani pa morajo državljani brezpogojno zaupati, da bo država ravnala pošteno
in zaščitila svoje državljane pred kršitvami človekovih pravic.
In da v izjavi ali dejanju države ni prevare ali neresnice, tako da
lahko državljan ravna v skladu z njo brez škode.
To pomeni, da morajo vladni ukrepi temeljiti na točnih dejstvih in znanstveno
utemeljenih informacijah, ne pa na dvomljivih in enostranskih špekulacijah,
projekcijah, ocenah in modeliranju v škodo državljanov.
Zaupanje je torej osnova in bistveno trajno vezivo
za vse vrste odnosov.
Zaupanje je torej veliko več kot le zasebni užitek ali zasebno tveganje.
In tudi veliko več kot psihološki ali sociološki pojav.
Zaupanje je nujno potreben in temeljni pogoj za mirno družbo
in delujočo ustavno državo.
Če država zlorablja zaupanje svojih državljanov in svoje ukrepe utemeljuje z zavajajočimi
ali celo namerno lažnimi predpostavkami, se pravičnost spremeni v krivico.
In zdaj nekaj primerov, ki so se zame spremenili v napačne.
Napačno postane, ko država nenadoma prisili milijone otrok, mladostnikov in nekaterih poklicnih skupin,
da se cepijo proti ošpicam, čeprav je po podatkih RKI vsako leto približno 10 primerov ošpic, kar pomeni,
da je bila ta tipična otroška bolezen izkoreninjena in, mimogrede, nikoli
ni smrtna in skoraj nikoli huda.
Napačno postane, ko država virus prehlada razglasi za ubijalski virus in sprejme
drakonske ukrepe, čeprav RKI že od samega začetka potrjuje, da ima 99 % ljudi,
obolelih za corono, simptome prehlada.
Pravica postane narobe, ko država razglasi milijone ljudi za potencialno smrtno
nevarne samo zato, ker so ljudje ali imajo stik z drugimi ljudmi, in jih preprosto
za nekaj tednov zapre v karanteno.
Pravica postane narobe, ko država na podlagi trditve o izrednih razmerah zaradi
pandemije proizvajalce cepiv oprosti vseh varnostnih ukrepov v skladu s farmacevtsko zakonodajo
in to v celoti prikrije državljanom.
Pravica postane narobe, ko država prisili milijone ljudi, da se cepijo s cepivi Covid,
katerih dovoljenje je bilo pridobljeno z goljufijo in katerih varnost
ni bila nikoli preverjena.
Vsa takšna dejanja, ukrepi in trditve spreminjajo pravico v krivico, politiki, poslanci
in sodniki, ki so za to odgovorni, pa so našo ustavno
državo spremenili v državo krivice.
Da bi popravili to hudo krivico, ki jo je zagrešila država, in
zlorabo zaupanja brez primere, postavljam naslednje zahteve.
Pozivam k neusmiljeni preiskavi zakonitosti in vpliva ukrepov proti koronavirusu s strani
neodvisnih preiskovalnih odborov ter k obračunu stroškov pandemije
v višini 440 milijard evrov.
Pozivam k neusmiljenim sankcijam v vseh primerih laži, goljufij in korupcije v zvezi z ukrepi
in cepljenjem proti koronavirusu ter k vnaprejšnji ustanovitvi neodvisnih državnih tožilstev.
Pozivam k ukinitvi vseh institucij, ki niso preprečile in morda
celo podpirale prevare in zavajanja državljanov.
To so zlasti: Inštitut Roberta Kocha, STIKO in Inštitut Paula Ehrlicha
ter EMA kot Evropska agencija za zdravila za cepiva Covid.
Zahtevam razveljavitev odločbe Zveznega ustavnega sodišča o obveznosti cepljenja
v ustanovah in odločbe Zveznega upravnega sodišča o obveznosti vojakov, da prenesejo
cepljenje s cepivom Covid.
Pozivam k takojšnji ukinitvi cepljenja s cepivom Covid v Bundeswehru.
Zahtevam preklic vseh kazni in glob, povezanih s koronavirusom, ter ustrezno odškodnino
za vse prizadete, pa tudi preklic vseh drugih obremenjujočih ukrepov, povezanih s koronavirusom,
kot so disciplinski ukrepi in podobno, proti preganjanim učiteljem, policistom,
pastorjem, vojakom in zdravnikom.
Pozivam k popolnemu prenosu dokaznega bremena za vse poškodbe
zaradi cepiva Covid na račun proizvajalcev cepiv, saj
je za njihova cepiva še vedno zagotovljena varnost in učinkovitost, kar pomeni,
da morajo proizvajalci dokazati, da morebitna zdravstvena škoda ni posledica cepljenja,
in ne obratno.
Pozivam, da se vse pogodbe EU s proizvajalci cepiv za cepiva Covid razglasijo za nične in neveljavne,
saj te več milijard evrov vredne pogodbe v veliki meri kršijo
temeljna pravna načela.
Proizvajalce cepiv pozivam, naj ustanovijo odškodninski sklad v višini vsaj 60 milijard evrov
za več sto tisoč ljudi, ki so zaradi številnih kršitev farmacevtske zakonodaje s strani
proizvajalcev utrpeli poškodbe zaradi cepiv, nekatere med njimi zelo hude.
K temu pozivam tudi zato, da bi v prihodnosti enkrat za vselej preprečili takšno krivico.
Podjetje Corona nikakor ni bilo enkraten in izjemen primer.
Ravno nasprotno.
Corona je bil le začetek brezobzirne zlorabe izraza pandemija in hinavske zaščite
zdravja s strani države in Svetovne zdravstvene organizacije.
Svetovna zdravstvena organizacija že načrtuje, da bo maja 2024
v Ženevi sprejela dva zelo daljnosežna pravna projekta.
Nezaslišano diktatorsko pogodbo o pandemiji na eni strani in totalitarno zaostrovanje obstoječih mednarodnih zdravstvenih predpisov na drugi.
Na podlagi brezobzirnih trditev SZO o pandemijah tako mednarodno pravo ne postaja
le mednarodna krivica, ampak, kar me zelo skrbi, celo mednarodni
pandemični teror.
Če se seveda državljani vseh narodov v prihodnjih mesecih
temu odločno ne bomo uprli.
Sam trenutno pišem knjigo na to temo.
Ta knjiga nam bo v pomoč tudi pri našem skupnem odporu v začetku naslednjega leta.
Svoj govor zaključujem v spomin na velikega moža, ki je bil v mladih letih prav
tako odvetnik, nato pa je zaradi desetletij mirnega, a vztrajnega
upora postal izjemen vzornik dvajsetega stoletja.
Mahatma Gandhi je dejal: "Vsaka oseba, vsak glas v družbi je pomemben.
Nobena od njih
ni odveč ali nepomembna.
Vsi skupaj tvorimo zvok.
Da, vsi skupaj tvorimo zvok.
To je naš skupni zvok resnice in iskrenosti ter
s tem naš skupni veliki zvok pravičnosti in svobode.
Hvala vsem za to.
Najlepša hvala, Beate Bahner.
Dragi prijatelji, prosimo vas, da se v tem pomembnem zgodovinskem trenutku
za trenutek ustavite in se nam pridružite.
Zdaj bomo zapeli nemško himno in vas prosili, da se nam pred resničnim
zgodovinskim trenutkom pridružite.
Zato vas prosimo.
Enotnost, pravičnost in svoboda za nemško domovino!
Za to si
prizadevajmo vsi, bratsko, s srcem in rokami!
Enotnost, pravičnost in svoboda so jamstvo za srečo:
Razcvetite se v sijaju te sreče,
razcvetite se, nemška domovina!
Razcvetite se v sijaju te sreče, razcvetite
se, nemška domovina.
Cvet, nemška domovina!
Pravkar smo slišali: enotnost, pravičnost in svoboda, ne pa razdvojenost,
nepravičnost in nesvoboda.
Za nami je leto, v katerem se je gibanje uredilo in v katerem so številne pobude
delale tudi v nasprotju druga z drugo.
Mislim, da je veliko ljudi spoznalo, da lahko delamo le
skupaj, zato se mi zdi zelo dobro, da je danes tukaj toliko različnih
pobud.
Da, velik izziv leta 2024 bo ponovno vzpostaviti omrežje, ga še bolj povezati,
združiti in tudi poskrbeti, da bodo demonstracije bolj centralizirane
kot decentralizirane.
Sam sem vedno trdil, da mora rasti od spodaj navzgor.
Videl sem, da je rasel od spodaj navzgor, in mislim,
da je to odlično.
In velika zahvala NEMČIJA STOJI UP,
ki so zdaj prevzeli organizacijo demonstracije in opravljajo zelo strokovno in odlično delo.
Kot veste, je moja glavna tema "digitalna svoboda".
Izkušamo cenzuro, ki se resnično poslabšuje.
Pri nas se srečujemo s problemom bančnih računov, ki jih organizacije blokirajo.
To pomeni, da moramo tudi na tem področju narediti nov
korak, zato je tema "digitalne svobode" zame
osrednje vprašanje za leto 2024.
Seveda podpora ZAAVV, pa tudi podpora demonstracij.
Rad bi, da se na to psihično pripravite.
Spremeniti se bomo morali, tudi digitalno.
To pomeni, da se bomo morda morali posloviti od Telegrama
in izbrati varne platforme.
Posloviti se bomo morali od Googla in Appla, lahko jima pomahamo v slovo in rečemo,
da nas ne morete več spremljati.
To smo preverili odvetniki.
Bilo je več odvetnikov, državnih tožilcev,
sodnikov in odvetnikov.
Danes smo vložili kazensko ovadbo zaradi zločinov proti človeštvu.
Danes je šele začetek.
Ker je zločin proti človeštvu vsakdo, ki ubije človeka v
sistematičnem ali razširjenem
napadu na civilno prebivalstvo; en (!) je dovolj.
Ljudje to ponavljajo, tudi mediji so me prej intervjuvali in rekli, da ja, vendar je prizadetih le malo ljudi.
Kdor ubije osebo v sistematičnem ali razširjenem napadu na civilno prebivalstvo
in zakon, je seveda sistematičen
in tudi Zvezno ustavno sodišče je reklo, da gre za napad.
Zvezno ustavno sodišče je ugotovilo, da je to obvezno cepljenje v ustanovah
ciljno usmerjen in posreden poseg v telesno integriteto.
Skupaj z Zveznim upravnim sodiščem sta nato menila, da to
ni napad na pravico do življenja, ker: namen ni bil ubijanje ljudi.
Nato je moj dober prijatelj in odvetnik, kolega Claudio Zanetti, rekel: "Ralf, z avtom
potujem iz Züricha v Karlsruhe in moj cilj je, da se peljem do Karlsruheja, kar
pomeni, da ne onesnažujem okolja, saj tega ne nameravam početi.
Prav ta argument sta predstavili Zvezno upravno sodišče
in Zvezno ustavno sodišče.
Gre torej za ciljno usmerjen, obsežen, sistematičen in obsežen
napad, saj je bilo prizadetih več sto tisoč ljudi, zato je šlo tudi
za obsežen napad na civilno prebivalstvo.
Inštitut Paula Ehrlicha in Inštitut Roberta Kocha sta potrdila, da
so ljudje umrli zaradi te bolezni.
Paul-Ehrlich-Institut in domnevamo, da so številke veliko prenizke, vendar je Paul-Ehrlich-Institut
predpostavil 127 ljudi, ki so dosledno umrli zaradi cepljenja v skladu s pravili
SZO 31. marca 2023.
127 ljudi je 127 ljudi preveč,
saj država ne sme ubijati nedolžnih ljudi
in ne sme opravljati dolžnosti, za katero ve, da lahko na koncu
celo ena sama oseba utrpi hude poškodbe ali umre.
To so besede Mednarodnega kazenskega zakonika
in prav zato vlagamo obtožnico.
In če generalni državni tožilec ne bo opravil preiskave tukaj - člen 17 mednarodnega Rimskega
statuta pravi, da je predpogoj za to, da lahko gremo v Haag, da najprej vložimo
kazensko ovadbo v državi članici, v tem primeru v Nemčiji.
In če generalni državni tožilec ne bo preiskoval, ker tega ne bo hotel ali
mogel, bo celotna zadeva s podporo, z mednarodno podporo, odšla v Haag.
Kolegi iz drugih držav bodo enako storili v svojih državah.
To je povedal moj kolega Michael Brunner.
Cepljenje je bilo v Avstriji obvezno.
Čeprav ni bil izveden, je bil sprejet kot zakon.
Tudi poskus storitve kaznivega dejanja, dragi Michael, je kaznivo dejanje.
Michael je dejal, da bo podprl nas, ZAAVV.
Takšno kazensko ovadbo bo vložil tudi v Avstriji.
Enako se bo zgodilo v Italiji.
Enako se bo zgodilo v Franciji.
Povsod, kjer so bili ljudje prisiljeni v cepljenje, bomo vložili kazenske ovadbe.
In tukaj bom kliknil na gumb "Pošlji sporočilo".
Ko kliknem na "Pošlji sporočilo" in je sporočilo oddano, se pošlje
generalnemu državnemu tožilcu.
Olli je pravkar rekel, da smo natisnili 1.000 razglednic.
Vse razglednice so spet prispele v poštne nabiralnike.
Prav tako boste posredovali 1.000 kazenskih ovadb.
Zahvaljujemo se vam za udeležbo in generalnemu državnemu tožilcu, ki je pokazal,
da tudi javnost podpira to zadevo.
Želimo pojasnila.
Zagotoviti želimo, da krivica iz zadnjih treh let ne bo ostala
nepopravljena in da bodo odgovorni resnično odgovarjali.
Hvala vsem, da ste danes tukaj.
Zdaj kliknem na "Pošlji sporočilo".
Zahvaljujemo se zunanjemu svetu.
Hvala,
Nemčija, da ste sodelovali.
Pristopiti želimo zelo trezno.
Smo odvetniki.
Upoštevamo pravila prava in pravičnosti.
Tisti, ki kršijo zakone, bodo spoznali, da ima prebivalstvo zelo dober občutek
za to, kaj je prav in kaj ne.
In kot je prej dejala Beate, vlada, ki tako ravna s svojim prebivalstvom,
izgubi zaupanje.
V državi, v kateri živimo skupaj kot ljudje, pa je najpomembnejše zaupanje.
In to zaupanje
si bomo povrnili.
Vsem se najlepše zahvaljujem, ker ste bili z nami.
Poslanci Bundestaga iz različnih strank so glasovali proti.
Le ena oseba iz stranke Levica, gospa
Sarah Wagenknecht.
Dve osebi iz FDP.
Iz CDU, mislim, da mi boste sami povedali, pet ljudi iz CDU.
Zeleni pa niti enega.
Sedaj predajam besedo svojemu dragemu prijatelju Clarsenu Ratzu.
Clarsen bo zdaj počastil člane Bundestaga, ki so takrat
pogumno glasovali proti.
Dragi sodelavci kampanje,
dragi prijatelji, čudovito je stati tukaj in vas vse videti.
Vi ste tisti, ki ste pomagali preprečiti to splošno obvezno
cepljenje, čeprav takrat nismo mogli preprečiti obveznega cepljenja v posameznih ustanovah.
Hvala, ker ste na poti.
In hvala, da ste danes spet tukaj.
Čeprav, kot sem že povedal, nam žal ni uspelo preprečiti obveznega
cepljenja v posameznih ustanovah.
Toda dejstvo, da nam je uspelo preprečiti to splošno obvezno cepljenje, je naš skupni dosežek.
To je uspeh vseh nas.
Z vašo pomočjo na ulicah na demonstracijah in z našim
uporom v parlamentu smo to dosegli.
Prepričan sem, da bomo kmalu vstopili v novo obdobje.
Vi ste tisti, ki ga boste oblikovali.
Ker ste močni in pogumni.
Čas, v katerem egoizem in materializem nista več v ospredju, ampak
v katerem ponovno živimo stare vrednote.
Čas, v katerem bomo globoko zakoreninjeni v svoji domovini in v katerem bosta empatija
in človečnost zamenjali današnjo hladnost.
Ali menite, da vaše interese zastopajo pošteni, pridni,
zanesljivi, inteligentni, kompetentni in javno usmerjeni
poslanci, ki so neodvisni od uveljavljenih
strank in organiziranega kriminala?
Če ne, bi ob tej priložnosti želel opozoriti na člen 20 temeljnega zakona, ki določa, da je v Nemčiji suvereno ljudstvo.
To pomeni, da če je v Nemčiji kaj narobe, smo za to odgovorni
državljani in ne tisti na vrhu.
S temi kazenskimi obtožbami smo zdaj začeli z delom.
Zdaj se vse skupaj obrača.
Ljudje, ki so to storili, bodo odgovarjali.
Mislim, da je to rekel Hubert Aiwanger: Vračamo si demokracijo!
Najlepša hvala, ker ste bili z nami.
663