Нахлуването на руските войски в Украйна започва на 24 февруари 2022 г. и оттогава
там бушува война.
Многобройните доставки на оръжие
от западните страни за Украйна оттогава насам
само удължиха този конфликт - въпреки всички уверения в противното.
Какво означава това за хората в Украйна, които въпреки всички страдания продължават
да се държат в родината си, разказва по-долу украинка, която е пряко засегната.
Тя потвърждава и оценките на високопоставени военни, като
например бившия генерал Харалд Куят, бивш генерален
инспектор и следователно най-високопоставеният
офицер в германските въоръжени сили.
Като председател на Военния комитет на НАТО той
е и най-високопоставеният офицер в НАТО.
Той казва това в интервю през март 2023 г:
По време на преговорите в Истанбул Русия
очевидно се е съгласила да изтегли въоръжените си
сили до нивото от 23 февруари 2022 г... но според достоверна
информация тогавашният британски премиер Борис Джонсън се е намесил в
Киев на 9 април миналата година и е
предотвратил подписването.
А в скорошно интервю от ноември 2023 г. бившият генерал Куят съобщава, че оръжейните
системи не могат да компенсират загубите на личен състав в Украйна.
Стотици хиляди украински войници щяха да паднат или да бъдат толкова
тежко ранени, че да не могат повече да бъдат използвани.
В момента състоянието на украинската армия е изключително тежко.
Сега чуйте фундаментално важните въпроси на този украински жител,
които по удивителен начин съвпадат с изявленията на генерал (в оставка)
Куят, бивш висш военен на германския Бундесвер и НАТО.
Той казва в интервю през март 2023 г:
Може би един ден ще бъде зададен въпросът кой не е искал да предотврати тази война.
Почти не минава ден без съобщения за някаква среща
в подкрепа на Украйна срещу руската агресия.
Главният тенор е:
Солидарността с Украйна все още е силна и ще продължи да се предоставя
както финансова, така и военна помощ, въпреки че все по-големи групи от
населението все по-често поставят под въпрос целта на тази помощ.
В края на краищата, на бойното поле няма
напредък, защото Украйна все още няма боеприпаси,
а още повече - способни войници, които да използват
тези боеприпаси правилно.
Широко рекламираната т.нар. лятна офанзива на Украйна
всъщност не беше истинска офанзива, а в най-добрия случай
малък напредък на няколко незначителни места и дори
този напредък вече е в пълен застой.
Според много експерти Русия вече има предимство
на своя страна в тази война на изтощение.
Русия просто разполага с много повече ресурси, както по отношение
на военните технологии, така и на личния състав.
За да се компенсират загубите на фронта, в Украйна се призовават все повече
мъже във военна възраст, а сега не са пощадени
и цивилни лица, които нямат никаква връзка с
армията, студенти, дори психично или хронично болни.
Икономиката се срива все повече и повече, а инфраструктурата
в цялата страна е все по-разрушена от войната.
В този контекст е интересно интервюто на украинския
депутат Давид Арачамия от 24 ноември 2023.
Давид Арачамия е лидер на парламентарната група на управляващата партия "Слуги на народа".
Ръководител на тази партия е украинският президент Володимир Зеленски.
Затова Дейвид Арахамия е един от най-близките сътрудници на президента.
Най-важният извод от това интервю: Войната можеше
да приключи още през април 2022 г. - само 2 месеца след
избухването й - ако Украйна се беше съгласила
с искането на Русия да остане неутрална и да
не се присъединява към Алианса на НАТО.
Според Арачамия Путин би бил готов да изтегли
войските си зад граница на 24 февруари 2022 г.
По това време украинският президент Зеленски
все още е склонен да се съгласи с това искане.
Дори след жестокостите в Бутша, на 5 април 2022 г. Зеленски заявява,
че все още трябва да се търсят възможности за преговори.
През първата половина на април 2022 г. обаче бившият
британски министър-председател Борис Джонсън посети Киев.
Арахамия си спомня, че по това време
Джонсън е заявил, че няма доверие на руснаците.
Джонсън успява да убеди украинското ръководство,
че Русия не е готова за продължителна война и че
Украйна може да победи руснаците на бойното поле с
помощта на Запада и да си върне Донбас и Крим.
Нека просто се бием - според Арахамия
Джонсън буквално е казал това по онова време.
Според съобщения в медиите по това време Украйна и Русия са водили мирни преговори и в края на март
действително са били близо до постигане на споразумение.
Мирното споразумение трябваше да бъде подписано в Истанбул по това време.
Това обаче не се случи, защото украинската
страна прекрати преговорите след посещението
на Джонсън и всъщност реши просто да се бие
и да спечели на бойното поле.
Вече 1,5 години украинците трябва да понасят последиците
от това решение с най-големи трудности.
А жертвите, както винаги, са обикновените хора, които губят
близките си, домовете си, здравето си, често и живота си и т.н.
В този контекст са разрешени 2 въпроса:
1. дали така наречените поддръжници на Запад наистина
имат на сърце интересите на Украйна, когато те - като Борис
Джонсън - насърчават Украйна да участва във все повече военни
действия с доставките си на оръжие?
Или по-скоро постигат собствените си цели
за сметка на украинските войници, цялото украинско
население и украинската икономика, така че отново
да се печели от войни и кризи?
2. чии интереси всъщност обслужват управляващите в Украйна,
които обичат да се наричат служители на народа?
Нямаше ли да е много по-добре за Украйна, ако по онова време действително беше подписан
мирен договор, според който Украйна щеше да се ангажира с неутралитет и
по този начин да остане връзка между Изтока (Русия, Китай и др.) и Запада, каквато
винаги е била поради географското си положение и история?
За изясняването на тези въпроси са необходими
независими съдилища и независими медии, които да
осветляват истинската картина и да не се
притесняват да задават критични въпроси.
Горепосочената информация също трябва да се разпространи спешно, за да се преосмисли ситуацията в Европа и Украйна и да се потърси отговорност на отговорните лица.